Провадження 2/557/758/2026
Справа 557/778/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

16 липня 2026 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
судді Оленич Ю.В.,
секретар судового засідання Дацюк І.С.,
номер справи 557/778/26,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У червня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 16.05.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладено договір про надання споживчого кредиту № 2285041, відповідно до якого відповідач отримав 8 000,00 грн кредиту на свою банківську карту, яка була вказана ним при оформленні кредиту.
Відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином не виконував, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
21.07.26 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-4/26. Відповідно до договору факторингу ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступленою право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором № 2285041.
Згідно розрахунку заборгованості по договору № 2285041 від 16.05.2025, заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» становить 21 546,00 грн та складається із заборгованості за сумою кредиту - 7 480,00 грн, заборгованості по відсоткам - 3 666,00 грн, пені - 10 400,00 грн.
Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення зазначеної вище заборгованості та понесених судових витрат.
У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у поданому клопотанні просила розгляд справи проводити у її відсутності та зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду, не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка отримана адресатом.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі
03.04.2026 - відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
14.07.2026 - постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини
16.05.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 2285041 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний», який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «К642», відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2 Договору).
Сума кредиту 8 000 гривень. Строк кредиту 360 днів (п. 1.3, 1.4 Договору). Тип процентної ставки фіксована. Підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 3 % в день та застосовується з другого дня користування кредитом до 14.06.2025 включно (п. 1.5 Договору).
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).
Сума кредиту перераховується Товаристом протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 16.05.2025 або 17.05.2025 (п. 2.2 Договору).
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно Графіка платежів (п. 5.1 Договору).
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін (п. 9.2 Договору).
Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту сторонами встановлено графік платежів за договором.
Відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до даних листа ТОВ «ПейТек» від 29.01.2026, ТОВ «ПейТек» на підставі укладеного з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договору про про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 вд 31.10.2024 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на суму 8 000,00 грн. Банк-еквайр АТ «ПУМБ». Дата і час виконання 2025-05-16 20:40:07. Призначення платежу: виконання фінансових зобов`язань відповідно до договору № 2285041 від 16.05.2025, електронний платіжний засіб НОМЕР_3 .
27.01.2026 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-4/26, відповідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передав ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийняло у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 2285041, що підтверджується реєстром боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-4/26 від 27.01.2026 від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2285041 на загальну суму 21 546,00 грн.
Даними платіжної інструкції № 10288 від 27.01.2026 підтверджується перерахування коштів згідно договору факторингу № 01.02-4/26 від 27.01.2026.
Згідно із наданим первісним кредитором розрахунком заборгованості за кредитом загальна сума на дату відступлення за договором становить 21 546,00 грн та складається із заборгованості за сумою кредиту – 7 480,00 грн, заборгованості по відсоткам – 3 666,00 грн, пені - 10 400,00 грн.
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та відповідачем не спростовано факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за договором № 2285041 від 16.05.2025, який був укладений між первісним кредитором та відповідачем.
Стосовно стягнення заборгованості за договором позики.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Суд установив, що 16.05.2025 між відповідачем та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено договір № 2285041 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» в електронній формі, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу кошти в сумі 8 000,00 грн строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором.
16.05.2025 кредитні кошти були перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» суд вважає доведеним.
У подальшому позивач набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 2285041, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .
У підписаному відповідачем договорі № 2285041 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 16.05.2025 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки в повному обсязі не повернув ні первинному кредитору, ні позивачу кредитні кошти, проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 2285041 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 16.05.2025, яка становить 11 147,00 грн та складається із заборгованості за сумою кредиту – 7 480,00 грн, заборгованості по відсоткам – 3 666,00 грн 
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку не надав. Доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав.
За наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам.
Водночас позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 10 400,00 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав.
Заявляючи вказану вимогу, поза увагою позивача залишились положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).
Отже, ч. 2 ст. 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 10 400,00 грн пені підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача.
Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 11 146,00 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту – 7 480,00 грн, та заборгованості по відсоткам – 3 666,00 грн 
Розподіл судових витрат
Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 51,73 % від 2662,40 грн, що становить 1 377,26 грн (2 662,40 х 51,73 %).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 22855041 від 16.05.2025 в розмірі 11 146 гривень 00 копійок та 1 377 гривень 26 копійок судового збору, а всього 12 523 (дванадцять тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 26 копійок.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Гощанським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
-позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221;
-відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 16 липня 2026 року.

Суддя Оленич Ю.В.