ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 року м.Дніпро Справа № 334/766/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Азізбекян Т.А.) від 23.04.2024р. у справі № 334/766/23

за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).
до відповідача Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" ( вулиця Сталеварів, 14, місто Запоріжжя, 69035, ЄДРПОУ 00130926).
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Центренергозбут" ( 18001, місто Черкаси, бул. Шевченка, будинок 208, ЄДРПОУ 43888596).
про розірвання договору та зобов`язання здійснити перерахунок обсягів електричної енергії, -   
ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 року від ОСОБА_1 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про розірвання договору № 1205 від 01.01.2019 року про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Запоріжжяобленерго"; про зобов`язання ПАТ "Запоріжжяобленерго" перерахувати нараховані ОСОБА_1 на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , обсяги розподіленої електричної енергії з квітня по вересень 2022 року згідно договору № 1205 від 01.01.2019 року на наступні: - квітень 2022 року – 0 кВт/год.; - травень 2022 року – 0 кВт/год.; - червень 2022 року – 0 кВт/год.; - липень 2022 року – 0 кВт/год.; - серпень 2022 року – 0 кВт/год.; - вересень 2022 року – 0 кВт/год. 
Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27 березня 2023 року у справі № 334/766/23 позов задоволено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі № 334/766/23 рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27 березня 2023 року скасовано, провадження у справі закрито, роз`яснено ОСОБА_2 право звернення за цим позовом в порядку господарського судочинства та на звернення до Запорізького апеляційного суду із заявою про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд цієї справи.
Ухвалою від 08 листопада 2023 року Запорізький апеляційний суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи. Ухвалено передати справу № 334/766/23 до Господарського суду Запорізької області, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.04.2024р. у справі № 334/766/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Рішення мотивовано тими обставинами, що споживач не звертався до ПАТ "Запоріжжяобленерго" із заявою про розірвання публічного договору або припинення його дії у відповідності до пункту 11.2 договору та положень статті 188 Господарського кодексу України, а тому підстави для розірвання у судовому порядку відсутні. Сертифікат про форс-мажор отримано з порушенням встановленого договором 5-денного строку сповіщення та поза межами спірного періоду.
У період з лютого по вересень 2022 року згідно актів про спожиту електричну енергію по лічильнику позивача вбачалось споживання. Акти про спожиту електричну енергію подавались оператору системи основним споживачем НАЕК "Енергоатом" та підтверджують надання послуг з розподілу оператором системи за спірний період.
Не погодившись з вказаним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1 , в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23.04.2024р. у справі № 334/766/23 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
За доводами апелянта він має право на розірвання публічного договору № 1205 від 01.01.2019 у зв`язку з істотною зміною обставин, оскільки в даному випадку наявна сукупність усіх чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України.
Зокрема, має місце істотна зміна обставин та втрата контролю над об`єктом: об`єкт споживання (АЗС у м. Енергодар) з березня 2022 року перебуває на тимчасово окупованій території. Починаючи з 20.03.2022, АЗС була протиправно захоплена третіми особами (окупаційними військами та невідомими цивільними особами), які здійснюють там безконтрольну діяльність. За вказаним фактом СБУ у Запорізькій області відкрила кримінальне провадження № 22022080000000113 від 01.04.2022 за ч. 1 ст. 438 КК України.
Через окупацію та захоплення майна позивач повністю позбавлений доступу до об`єкта, лічильника та електроустановок, що унеможливлює забезпечення їх належного технічного стану та безпечної експлуатації. Вказане підтверджує неможливість виконання договірних обов`язків споживачем.
Торгово-промисловою палатою України (лист від 28.02.2022) та Запорізькою ТПП (сертифікат № 2300-23-1086 від 06.03.2023) засвідчено обставини непереборної сили (військова агресія РФ, воєнний стан та окупація м. Енергодар), які звільняють позивача від відповідальності за невиконання зобов`язань щодо утримання й експлуатації мереж за договором з 02.03.2022.
Подальше збереження чинності договору порушує баланс інтересів сторін, оскільки позивач фактично послуг з розподілу електроенергії не отримує. При цьому відповідач (безпідставно та необґрунтовано здійснював нарахування обсягів електричної енергії на захоплений об`єкт за період з квітня по вересень 2022 року, вимагаючи оплати за послуги, які позивачу не надавались.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Коваль Л.А.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024р. у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль Л.А. для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Дарміна М.О. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.08.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.04.2024р. у справі № 334/766/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 04.11.2024р. о 12:00 год. 
На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль Л.А. - члена колегії суддів, визначеного протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.11.2024 року, та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2024р., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2024р. зупинено провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.04.2024р. у справі № 334/766/23 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2026 поновлено апеляційне провадження у справі № 334/766/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 08.07.2026р. о 14:45 год. 
Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги. 
Вказує, що як правильно встановлено судом першої інстанції позивач не ініціював досудового порядку врегулювання спору щодо розірвання договору. Листи позивача від 26.07.2022, від 17.08.2022, що надійшли до ПАТ "Запоріжжяобленерго", містили пропозицію призупинити дію Договору № 1205, що не передбачено умовами Договору та чинного законодавства. За змістом їх не можна розцінювати як пропозицію щодо розірвання Договору, а отже у позивача відсутні підстави для розірвання публічного договору.
Відсутні також умови для розірвання за ст. 652 ЦК України, оскільки позивачем не доведено одночасної наявності чотирьох умов для розірвання договору через істотну зміну обставин.
З моменту окупації міста (початок березня 2022 року) до моменту втрати контролю над АЗС (20.03.2022) позивач мав достатньо часу для вжиття технічних заходів (демонтажу чи виведення з ладу обладнання), щоб унеможливити його експлуатацію третіми особами.
Також, згідно з п. 8.4 договору та норм ПРРЕЕ, оператор системи не несе відповідальності за збитки, викликані діями третіх осіб або форс-мажором, тобто ризик зміни обставин покладено на споживача.
Позивач порушив п. 9.2 договору, не повідомивши відповідача про настання форс-мажорних обставин у 5-денний строк. Сертифікат ТПП отримано лише 06.03.2023 - поза межами спірного періоду.
Щодо нарахування обсягів розподіленої електричної енергії (квітень – вересень 2022 року) відповідач посилається на порушення позивачем обов`язку звітування: позивач не надавав щомісячних звітів про покази лічильника у спірний період. Наявність реєстрації та проживання позивача у неокупованому м. Запоріжжя свідчить про відсутність перешкод для належної комунікації.
Об`єкт позивача є субспоживачем ВП "ЗАЕС" АТ НАЕК "Енергоатом" (основний споживач). Протягом спірного періоду основний споживач щомісячно фіксував фактичні покази лічильника позивача (НІК 2303 № 8799033) та передавав їх відповідачу в належно оформлених актах. Відповідно до п. 8.6.15 ККОЕЕ, такі дані мають вищий пріоритет, ніж дані споживача. Наявність динаміки показників у звітах основного споживача доводить, що надання послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт не припинялось, а сама мережа функціонувала.
Позивач щомісячно отримував рахунки та акти купівлі-продажу від постачальника (ТОВ "Центренергозбут"), проте в порядку п. 2.3.5 ПРРЕЕ жодного разу не звертався до оператора системи чи постачальника із заявою про незгоду з обсягами чи нарахуваннями. 
05.06.2026 від відповідача надійшла заява про зміну найменування відповідача по справі з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", додано відповідні докази.
Вказане клопотання підлягає задоволенню судом.
Третя особа своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась. Про дату, час та місце судових засідань повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 20.07.2018 між Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (постачальник) та ФО Серовською Вікторією Броніславівною (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 1205, відповідно до предмету якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю , зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 "Точки продажу електричної енергії споживачу".
До договору про постачання електричної енергії № 1205 сторони погодили додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії" на об`єкт – автозаправний комплекс, вулиця Промислова,9-А, приєднана потужність – 25,0 кВт.
За даними з Додатку № 2 до договору № 1205 від 20.07.2018 року слідує, що точкою продажу електричної енергії споживачу є – на межі балансової належності мереж між ДП НАЕК "Енергоатом" та ФО Серовською В.Б. – на болтовому приєднанні живлячого кабелю до І С. Ш. РП – 0,4 кВ ЗТП – 21., напруга у точці продажу – 0,4 кВ.
В Додатку № 4 до договору № 1205 від 20.07.2018 року сторони погодили порядок розрахунків за активну електричну енергію, зокрема, споживач не пізніше 14-00 годин 1-го робочого дня періоду, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках , підписаних уповноваженою особою споживача та скріплених його печаткою: - "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" за формою Додатка № 5.1; - "Акта звірки обсягу споживання електричної енергії, відпущеної постачальником електричної енергії за тарифами, диференційованими за періодами часу" за формою Додатка 5.4. Постачальник електричної енергії підписує подані акти та один примірник повертає споживачу. Якщо до мереж споживача приєднані електроустановки субспоживачів, у "Акті про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" надаються дані про обсяги переданої активної електричної енергії окремо по кожному субспоживачу.
Додатком № 1 до договору № 223-Е від 15.03.2018 року складений акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, а саме: власник мереж ДП НАЕК "Енергоатом" в особі в.о. заступника головного інженера із загально станційних об`єктів ВП ЗАЕС В.Д. Гавриляк та Фізична особа ОСОБА_1 , автозаправочна станція вулиця Промислова,9-А за цим актом установили – балансова належність електромереж та установок власника мереж – ЗТП -21, РП – 0,4 кВ ; споживача – КЛ – 0,4кВ від І С. Ш. РП- 0,4 кВ ЗТП-21 до ВШО, ВШО з автоматичним вимикачем, КЛ- 0,5 кВ від ВШО до ШР АЗС, внутрішня електрична мережа станції. Межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок, установлюється на болтовому приєднанні живлячого кабелю до І С.Ш. РП- 0,4 кВ ЗТП -21.
Відповідно до положень п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.
У разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.
У зв`язку з чим, згідно з п. 2 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 зі споживачами електричної енергії укладались договори до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання.
Згідно з п. 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, (надалі – Правила або ПРРЕЕ) фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподіл е/енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать: про його бажання: укласти договір споживача про надання послуг з розподілу е/енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання е/енергії.
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 13.11.2018 прийнято постанову № 1415 "Про видачу ПАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом".
Пунктами 1, 2 Постанови НКРЕКП № 1415 від 13.11.2018 "Про видачу ПАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом" видано ПАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності та анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.
Пунктом 4 цієї Постанови зазначено, що ця Постанова набирає чинності з дня прийняття, крім пунктів 1 та 2, які набирають чинності з 01.01.2019.
З 01 січня 2019 року Публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі отриманої ліцензії, що видана на підставі постанови НКРЕКП від 13.11.2018 №1415. Тобто з 01.01.2019 відповідач є Оператором системи розподілу та надає послугу з розподілу.
Згідно зі статтею 46 Закону України "Про ринок електричної енергії", договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором (НКРЕКП).
Частиною 3 підпункту 1.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 встановлено, що договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднані на території діяльності оператора системи.
Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
На виконання вимог законодавства в сфері електроенергетики, зокрема, постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415 ПАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" розміщено на офіційному веб-сайті ОСР: http//www.zoe.com.ua "Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії" та Заяви-приєднання.
Додатком № 1 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1205 від 01.01.2019 року в редакції додаткової угоди № 1 від 01.04.2019 року, сформована заява – приєднання, яка видана ПАТ "Запоріжжяобленерго" (оператор системи розподілу або ОСР) до умов "Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії", за змістом якої: на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України повідомлено про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом ПАТ "Запоріжжяобленерго" та приєднання споживача з 1 квітня 2019 року до "Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії" (який розміщено на сайті ОСР) на умовах договору про постачання електричної енергії № 1205 від 20.07.2018 року.
Заява - приєднання містить примітку, що договір про надання послуг з розподілу вважається укладеним з 01 квітня 2019 року, якщо споживач протягом указаного в заяві – приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь – який обсяг електричної енергії.
Дослідивши вказану копію заяви – приєднання, судом встановлено що зазначений документ підписаний Серовською В.Б.
До матеріалів позовної заяви позивачем надана копія договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання та встановлює порядок та умови розподілу ( передачі) електричної енергії споживачам як послуги оператора системи.
За умовами розділу 2 договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеними Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в "Паспорті точки розподілу" за об`єктом споживача, який є додатком № 2 до цього договору , та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.
09.04.2021 між ТОВ "Центренергозбут" та позивачем укладеного договір про постачання електричної енергії споживачу № 09/04/21-32. Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується передати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість електричної енергії Постачальнику, а також здійснити інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Крім того, до матеріалів позовної заяви позивачем надана копія договору оренди майна № СБФК – 301220/1 від 30 грудня 2020 року, який укладений між ТОВ "Бізнес фактор Компані" (орендар) та ФОП Серовською Вікторією Броніславівною (орендодавець), відповідно до предмету якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комплекс автозаправну станцію, а саме: операторська літера Б-1 площею 23 кв.м., навіс літера В, туалет літера Г, огорожа № 1, ворота № 2, ворота № 3, ворота № 4, хвіртка № 5, а також обладнання: літера А-1 – сховище ГСМ, бензоколонка № 6,7 замощення І, замощення ІІ, що розташоване за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Промислова, 9-А для використання під розташування автозаправної станції та магазину.
Додатком № 1 до договору оренди майна № СБФК – 301220/1 від 30 грудня 2020 року, сторонами укладений акт приймання – передачі майна , який підписаний ФОП Серовською В.Б. орендодавець) та ТОВ "Бізнес фактор компані" (орендар).
Додатковою угодою № 1 від 25 жовтня 2021 року до договору оренди майна № СБФК – 301220/1 від 30.12.2020 року сторони погодили продовження терміну дії договору до 31 грудня 2022 року.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан.
Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжений.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 "Про затвердження переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)" (з наступними змінами) території Василівського району Запорізької області були віднесені до територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом № 309 від 22.12.2022, зареєстрований в у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Так, Енергодарська міська територіальна громада Василівського району Запорізької області відноситься до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України з 04.03.2022.
Позивачем до матеріалів справи надана копія заяви про вчинення кримінального правопорушення № 27 від 22.03.2022 року, яка подана ТОВ "Бізнес фактор компані" на ім`я начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, в якій вказано наступне: " ТОВ "Бізнес Фактор Компані" експлуатує автозаправну станцію за адресою Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Промислова, 9-А згідно договору оренди. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та введенням військ російської федерації до міста Енергодар, ТОВ "Бізнес Фактор Компані" припинила діяльність на АЗС та повністю закрила всі приміщення комплексу АЗС… 20.03.2022 року о 18 год. 26 хв. на АЗС вторглись невідомі цивільні особи та військові окупаційних військ, які самовільно відкрили приміщення операторської АЗС, о 18 год. 58 хв. Відчинили сховище нафтопродуктів та злили з невідомого бензовозу паливо у резервуари. З того часу на АЗС здійснюється незаконна, безконтрольна реалізація пального за ціною 60 грн. за літр…".
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 01.04.2022 року зареєстроване кримінальне провадження № 22022080000000113, за заявою ТОВ "Бізнес фактор компані", щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами з числа військовослужбовців збройних сил російської федерації, з метою залякування цивільного населення, в порушення законів та звичаїв війни, здійснили захоплення автозаправних станцій ТОВ "Бізнес фактор компані", які розташовані за наступними адресами : вулиця Промислова , будинок 9-А, м. Енергодар Запорізької області.
Позивачем до матеріалів позовної заяви надані копії таких документів : - акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за квітень 2022 року, електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0; - травень 2022 року електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0; - червень 2022 року - електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0; - липень 2022 року - електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0; - серпень 2022 року - електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0; - вересень 2022 року - електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0; - жовтень 2022 року - електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0; - листопад 2022 року - електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0;- грудень 2022 року - електролічильник НІК 2303 № 8799033, покази кінцеві (поточні) – 141 418, початкові (попередні) – 141 418, різниця -0.
З матеріалів позовної заяви слідує, що 26.07.2022 року ОСОБА_1 на ім`я комерційного директора ПАТ "Запоріжжяобленерго" подана заява про призупинення дії договору від 01.01.2019 року до закінчення окупації на території, де знаходиться об`єкт АЗС за адресою Запорізька область, м. Енергодар, вулиця Промислова, 9-А та з 01.04.2022 року перерахувати обсяги споживаної електроенергії на "нульові" показники.
Також, за матеріалами позовної заяви, позивачем 29.07.2022 року направлений лист на ім`я керівника ТОВ "Центренергозбут" з проханням не вимагати оплати заборгованості, що виникла за період з 01.04.2022 року - часу окупації вказаного об`єкту.
ТОВ "Центренергозбут" повідомив, що 18.08.2022 йому стало відомо про те, що позивачем ініціовано процедуру зміни електропостачальника у відповідності до розділу VS ПРРЕЕ та про розірвання договорів з діючим постачальником з 01.09.2022.
18.08.2022 для уникнення збільшення заборгованості ТОВ "Центренергозбут" звернувся до учасників ринку: ПАТ "Запоріжжяобленерго", ДПЗД "Укрінтеренерго" та ОСОБА_1 з повідомленням про припинення постачання електричної енергії та про розірвання договору зі споживачем у строк вказаний позивачем, але не пізніше ніж з 08.09.2022.
Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви надана копія листа від 17.08.2022 року на ім`я комерційного директора ПАТ "Запоріжжяобленерго" з проханням призупинити дію договору № 1205 від 01.01.2019 року до закінчення окупації на території, де знаходиться об`єкт АЗС, та копія листа від 17.11.2022 року аналогічного змісту.
ПАТ "Запоріжжяобленерго" листом від 30.09.2022 року № 007-52/4839 повідомив Серовській Вікторії, що в умовах воєнного стану в Україні, враховуючи наявність загрози життю, здоров`ю та безпеки працівників товариства, ПАТ "Запоріжжяобленерго" не має можливості провести обстеження об`єкту в частині відключення від електричних мереж та зняття показів засобів комерційного обліку електричної енергії із оформленням у встановленому порядку відповідних документів (актів). Розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється на підставі зазначених показів в акті про спожиту електричну енергію, наданих основним споживачем ДП НАЕК "Енергоатом".
Листом від 27.12.2022 року № 007-52/6397 ПАТ "Запоріжжяобленерго" на адресу Вікторії Серовській повідомило, що неможливо здійснити відключення об`єкту АЗС , який розташований за адресою: місто Енергодар, вулиця Промислова, будинок 9-А, оскільки це безпосередньо ставить під загрозу життя, здоров`я та безпеку працівників ПАТ "Запоріжжяобленерго".
Позивачем до матеріалів справи № 334/766/23 надана копія сертифікату Запорізької ТПП № 2300-23-1086 про форс – мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчує наявність військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану (тимчасова окупація міста Енергодар Запорізької області, захоплення автозаправної станції), дата настання – 02 березня 2022 року, дата закінчення – тривають на 06 березня 2023 року.
Крім того, позивачем до суду подана заява від 23.02.2023 року про надання додаткових доказів, а саме : - копія акта прийняття – передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за договором від 01 січня 2019 року № 1205 – дата складання 30.04.2022 року у кількості – 2 174 кВт/год., вартістю – 2 511,13 грн. ; - рахунок № 1205/04-РП від 30.04.2022 року ; - акт прийняття передавання послуг з розподілу (електрична енергія ) за договором від 01 січня 2019 року № 1205 – дата складання 31.05.2022 року в об`ємі - 2 783 кВт/год., вартістю - 3 214,56 грн.; - рахунок № 1205/05-РП від 31.05.2022 року ; - акт прийняття – передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за договором від 01 січня 2019 року № 1205 – дата складання – 30.06.2022 року у кількості – 1 055 кВт/год., вартістю – 1218,60 грн. ; - рахунок № 1205/06-РП від 30.06.2022 року; - акт прийняття – передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за договором від 01 січня 2019 року № 1205 – дата складання 31.07.2022 року, в об`ємі - 2 222 кВт/год., вартістю – 2 566,57 грн.; - рахунок № 1205/07-РП від 31.07.2022 року; - акт прийняття – передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за договором від 01 січня 2019 року № 1205 – дата складання 31.08.2022 року у кількості - 2 179 кВт/год., вартістю – 2 516,90 грн.; - рахунок № 1205/08-РП від 31.08.2022 року; - акт прийняття – передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за договором від 01 січня 2019 року № 1205 – дата складання 30.09.2022 року у кількості – 1423 кВт/год., вартістю – 1 643,66 грн.; - рахунок № 1205/09- РП від 30.09.2022 року.
З матеріалів справи слідує, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" листом від 18.10.2022 № 007- 66/5014 на адресу ТОВ "Центренергозбут" повідомив, що на користь Фізичної особи Серовської Вікторії Броніславівни, ТОВ "Центренергозбут" здійснено постачання електричної енергії у розрахункових періодах з 01.03.2022 року по 07.09.2022 року, в наступному обсязі: - березень 2022 року - 304 кВт/год.; - квітень 2022 року - 2 174 кВт/год.; - травень 2022 року - 2 783 кВт/год.; - червень 2022 року - 1 055 кВт/год.; - липень 2022 року - 2 222 кВт/год.; - серпень 2022 року - 2 179 кВт/год.; - вересень 2022 року - 332 кВт/год.
Позивач звернувся до суду з позовом у цій справі та вважає наявними підстави для розірвання на підставі ст.ст. 651, 652 ЦК України Договір споживача про надання послуг з розподілу, укладений між позивачем та відповідачем. Також просить зобов`язати перерахувати розподілену електроенергію у період квітень-вересень 2022 року до нульових значень у зв`язку з наданням такої послуги по об`єкту, який вибув з володіння позивача у цей період через окупацію.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно зі статтею 509 вказаного Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 вказаного Кодексу).
За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Стаття 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії споживачу.
Розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (стаття 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.
За змістом статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до Правил Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Згідно п. 3.1.4. Правил електропостачальник перед початком постачання електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи, повинен укласти договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи, на підставі якого отримати доступ до мереж оператора системи з метою реалізації своїх прав та виконання обов`язків та функцій як електропостачальника по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані на відповідній території до мереж оператора системи, узгодивши умови щодо необхідного інформаційного обміну, взаємних прав, обов`язків та відповідальності сторін, а також порядок виставлення рахунків за послуги з розподілу/передачі електричної енергії.
Відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.2. Правил результатом розподілу/передачі електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним учасником роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.
Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.
Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі (п. 2.1.5. Правил).
Матеріалами справи підтверджується, що об`єкт позивача, на який ПАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" здійснювало розподіл електроенергії згідно спірного публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019, знаходиться на території м. Енергодар Запорізької області, яка з 04.03.2022 по теперішній час є територією, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або такою, що перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) Російською Федерацією згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 з урахуванням наступних змін і доповнень, Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 28.02.2025 № 376.
Відповідно до ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями. На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті. Переміщення товарів, маркування (етикетування) яких свідчить про вироблення таких товарів на тимчасово окупованій території, забороняється, крім речей, які віднесені до особистих речей, що переміщуються у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі відповідно до частин третьої та четвертої цієї статті. Контроль в`їзду-виїзду з метою виявлення, запобігання переміщенню товарів на тимчасово окуповану територію та з такої території в межах контрольних пунктів в`їзду-виїзду, а також поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду проводять уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України.
Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглянув у касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 року у справі №908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у місті Мелітополі.
Об`єднана палата зазначила, що у справі №908/1162/23, як і у справі №910/9680/23 (від висновків Верховного Суду в якій пропонується відступити), йдеться про діяльність, що підпадає під ознаки, наведені у частині другій статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; окрім того, в обох справах йдеться про території, окуповані з лютого 2022, за відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24 лютого 2022 року. Тобто правовідносини у цих справах є подібними за критерієм здійснення господарської діяльності на тимчасово окупованій території і доводи касаційної скарги ґрунтуються на застосуванні тих самих приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Предметом розгляду Об`єднаної палати було питання застосування частини 2 статті 13 та частини 2 статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 року №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон №1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
Так, у справі №908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема дійшов висновку, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 №2764-ІХ частину третю статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" №3050-IX від 11.04.2023 року) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Як зазначила Об`єднана палата, з 07.05.2022 року ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
06.12.2022 року Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Однак у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 року №2217-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
З огляду на викладене, у постанові у справі №908/1162/23 Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі №910/9680/23 про поширення положень статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Колегія суддів також враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі №908/1162/23.
Таким чином, враховуючи, що окупація території місцезнаходження об`єкта позивача з березня 2022 року є загальновідомим фактом (підтвердженим до того ж Кабінетом Міністрів України), а також положення ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", у даний період не мала права здійснюватися господарська діяльність щодо постачання на окуповану територію товарів і послуг, в тому числі електричної енергії, а також послуги з її розподілу. Позивач припинив свою діяльність на такій території, тобто послугами відповідача щодо розподілу електричної енергії не користувався, у зв`язку з його відсутністю на об`єкті вказаному у договорі.
Розподіл (передача) електричної енергії здійснюється з однією метою - доставкою до об`єкта споживача. Отже, за відсутності здійснення постачання електричної енергії на відповідну територію, нарахування вартості послуг з її розподілу також не має належного правового та фактичного підґрунтя.
Таким чином, згідно із статтею 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" з моменту окупації території існувала заборона надання послуг розподілу електроенергії позивачу на спірному об`єкті.
Наведеним спростовуються висновки суду першої інстанцій про обґрунтованість поставки та розподілу електроенергії на об`єкт позивача після березня 2022 року та відображення таких обсягів електроенергії у актах.
Згідно з пунктом 4.1 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Відповідно до пункту 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Пунктом 5.1.1 ПРРЕЕ встановлено, що оператор системи має право отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.
У пункті 5.5.5 ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Кодекс комерційного обліку електричної енергії затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311.
Відповідно до абзаців 3-6 пункту 2.3.5 ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.
Згідно з пунктом 8.6.16. Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.
Таким чином, виставлений рахунок за умов сумнівів у правильності певних показників, їх помилковості тощо може підлягати перевірці та подальшому коригуванню за зверненням споживача, а у свою чергу відповідні суб`єкти зобов`язані здійснити перевірку, звіряння виставлених рахунків та зазначених у них даних.
Подібні за містом висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 04.11.2023 у справі № 922/5404/23, від 05.03.2026 у справі № 908/3151/23.
Відповідно до положень пункту 10.1.2 Кодексу комерційного обліку, керівництво або уповноважені представники сторін зобов`язані докладати зусиль для вирішення суперечок шляхом проведення переговорів, пошуку взаємоприйнятних рішень, вирішення суперечки своєчасно і в повному обсязі, продовження строків врегулювання розбіжностей тощо.
У пункті 10.1.4 Кодексу комерційного обліку визначено, що у разі недосягнення сторонами згоди вирішення зазначених суперечок проводиться АКО, Регулятором або в судовому порядку.
Відповідно до пункту 2.3.14 ПРРЕЕ постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.
Пунктом 8.6.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що перевірка достовірності даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО) безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО).
Згідно з пунктом 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО - у ролі оператора зчитування даних з лічильників (ОЗД)) відповідно до цього Кодексу та умов договору.
Отже, чинне законодавство передбачає, що зчитування показів лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії та умов договору про постачання електричної енергії споживачу.
Згідно з положеннями пункту 8.6.15 Кодексу комерційного обліку дані, отримані безпосередньо оператором системи під час перевірки мають вищий пріоритет ніж дані зазначені споживачем.
Звертаючись до суду з позовом Серовська В.Б. не погоджується з наведеним ПАТ "Запоріжжяобленерго" обсягом розподіленої електричної енергії та зазначає, що територія, на якій розташовано об`єкти споживання електричної енергії у період за який відповідач здійснив нарахування обсягів розподіленої електричної енергії, розташована в межах м. Енергодар Запорізької області, яка у спірний період нарахування була під окупацією РФ, відповідно обсяги споживання за вказаним об`єктом на окупованій території рівні нулю.
За наявності у матеріалах справи доказів, що спірні нарахування відповідачем проводилися з урахуванням точок комерційного обліку на об`єкті, який розташовано на тимчасово окупованій території Запорізької області, апеляційний суд вважає правомірним застосування до спірних відносин положень статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
З метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам Міністерством енергетики України видано наказ від 13.04.2022 № 148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", яким затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану.
Вказаний наказ набув чинності з дня його опублікування 06.05.2022 і діяв і до 05.12.2023.
Так, пунктом 9 цього Положення визначено, що обсяги споживання електричної енергії визначаються з урахуванням таких особливостей:
1) обсяги споживання електричної енергії на об`єктах споживачів визначаються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП, від 14.03.2018 № 311 (у редакції постанови НКРЕКП, від 20.03.2020 № 716) (далі - Кодекс комерційного обліку електричної енергії), крім об`єктів споживачів, розташованих на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях;
2) обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються:
- з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення);
- приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам;
- приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача;
- у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.
Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи;
3) оператор системи з урахуванням підстав, зазначених в абзацах третьому та четвертому підпункту 2 цього пункту, має перерахувати обсяги електричної енергії на підставі заяви споживача із дати підтвердженого виникнення підстав.
Після отримання оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії документально підтверджених фактичних показів лічильника(ів), у тому числі після припинення чи скасування воєнного стану, щомісячні обсяги спожитої електричної енергії споживачем визначаються за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника(ів) та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).
Суд першої інстанції зазначив, що враховуючи НАЕК "Енергоатом" (основним споживачем) подавались акти про спожиту електричну енергію за спірний період, в тому числі по субспоживачу - Серовська В.Б., суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованих обсягів розподіленої електричної енергії, оскільки такі акти підтверджують надання послуг з розподілу оператором системи за спірний період.
З огляду на положення частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини четвертої статті 236 ГПК України колегія суддів вважає за необхідне звернутися до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2025 у справі № 916/1650/23, а саме:
"Так, відповідно до Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про ринок електричної енергії", Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14.03.2022 № 133 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам Міністерством енергетики України видано наказ від 13.04.2022 № 148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", яким затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану. Вказаний наказ набув чинності з дня його опублікування 06.05.2022 і діяв і до 05.12.2023.
Водночас з огляду на ієрархію нормативно-правових актів, враховуючи приписи статті 13-1 Закону № 1207-VII про заборону передачі електроенергії на тимчасово окуповану територію (і така заборона має абсолютний характер), Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану не регулювало (і не могло регулювати) питання електропостачання на тимчасово окупованій території.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що доведення/не доведення позивачем обставин фактичної поставки електроенергії на тимчасово окуповану територію, як і здійснення оплати за неї, не має правового значення для вирішення спору у цій справі".
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.11.2025 у справі № 922/5404/23, від 05.03.2026 у справі № 908/3151/23.
Отже, пункт 9 Положення № 148, не регулював (і не міг регулювати) питання електропостачання на тимчасово окупованій території, з огляду на абсолютну заборону передачі електроенергії згідно з приписами статті 13-1 Закону № 1207-VII, відповідно суд першої інстанції мав задовольнити позов в частині вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та визначати обсяги споживання у заявлений період рівними нулю.
Апеляційний суд звертає увагу, що застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
Задоволення вимоги боржника про зобов`язання кредитора провести перерахунок обсягів послуг за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір) може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо позивач не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу в розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі, сплатити суму боргу. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17.
Отже, позивач у цій справі прагне захистити порушене, на його думку, право, шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок обсягів послуг із розподілу електричної енергії, оскільки не вважає себе боржником у спірних правовідносинах і не може захистити своє право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з нього коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд відповідач не ініціював.
Обраний позивачем спосіб захисту, за встановлених судами обставин, у цьому випадку є належним способом захисту. Подібні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 17.19.2024 у справі № 910/4237/23, від 26.03.2026 у справі № 910/15704/23, від 09.06.2026 у справі № 916/3520/23, від 04.11.2025 у справі № 922/5404/23
Як вже було зазначено, надання послуг з розподілу (транспортування електричної енергії лініями електропередач до тимчасово окупованої території України) заборонено Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", який визначає абсолютну заборону надання послуг з розподілу електричної енергії до тимчасово окупованої території України, що зумовлює неможливість визначення показів по об`єктах споживачів інакше, ніж на рівні 0.
З огляду на вище викладені обставини, враховуючи знаходження об`єкта(ів) споживання на окупованій території, визначення ПАТ "Запоріжжяобленерго" обсягів споживання електричної енергії відповідачем за - квітень 2022 року - 2 174 кВт/год.; - травень 2022 року - 2 783 кВт/год.; - червень 2022 року - 1 055 кВт/год.; - липень 2022 року - 2 222 кВт/год.; - серпень 2022 року - 2 179 кВт/год.; - вересень 2022 року - 332 кВт/год. не можна визнати об`єктивним та правомірним.
Таким чином, позивач правомірно скористався наданим йому законом правом звернення до суду з вимогами про зобов`язання відповідача виконати визначений діючим законодавством обов`язок перерахувати обсяги електричної енергії за зверненням споживача.
З огляду на викладене, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованих обсягів розподіленої електричної енергії та визначити обсяги на нульовому рівні, є необґрунтованим, такі вимоги підглядають задоволенню.
Щодо вимог про розірвання договору апеляційний суд не погоджуються з наявністю підстав для їх задоволення у зв`язку з наступним.
Позивач приєднався з 01.01.2019 до спірного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії".
Як встановлено вище, відповідно до п. 11.1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.
Також, згідно п.п.2 п. 11.2 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 01.04.2019, дія договору достроково припиняється у разі остаточного припинення користування електричною енергією споживачем за його заявою. 
Отже, положення договору передбачають щорічне його продовження за умови відсутності заперечень сторін. Так за відсутності заперечень сторін строк дії договору продовжувався до 01.01.2020, до 01.01.2021, до 01.01.2022, до 01.01.2023. 
Щодо наступного продовження договору, вище встановлено обставини неодноразового (з липня 2022 року) звернення позивача до відповідача з заявами, в яких зазначалося про неможливість виконання зобов`язань за Договором про надання послуг з розподілу від 01.01.2019 у зв`язку з окупацією території, на яких знаходився об`єкт позивача, зазначалось про повну втрату контролю над таким об`єктом, підключеним до енергоживлення, наводилась вимога призупинення дії договору до закінчення окупації, перерахування обсягів споживання на нульові, оскільки вони не отримуються об`єктом. 
18.08.2022 для уникнення збільшення заборгованості ТОВ "Центренергозбут" звернувся до учасників ринку: ПАТ "Запоріжжяобленерго", ДПЗД "Укрінтеренерго" та ОСОБА_1 з повідомленням про припинення постачання електричної енергії та про розірвання договору зі споживачем у строку вказаний позивачем, але не пізніше ніж з 08.09.2022.
Тобто з 08.09.2022 ТОВ "Центренергозбут" стверджує, що не є постачальником електричної енергії для позивача на об`єкти розташовані на тимчасово окупованій території, тоді як відповідач є оператором системи розподілу електричної енергії, який забезпечував доставку електричної енергії та перетікання реактивної, що поставлялась ТОВ "Центренергозбут" до об`єкту споживання позивача.
Отже, з урахуванням викладеного, а також положень ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у вересні 2022 року фактичне постачання електричної енергії та її розподіл було припинено, а враховуючи положення п. 11.1 договору споживача про надання послуг з розподілу та звернень позивача до відповідача починаючи з липня 2022 року щодо припинення надання послуг, апеляційний суд не вбачає підстав дійти висновку, що такий договір було продовжено на наступний рік за мовчазною згодою сторін (після 01.01.2023).
Відповідно, враховуючи умови договору споживача про надання послуг з розподілу та заявки-приєднання такий договір станом на момент звернення позивача з позовом до суду 01.02.2023 був припинений.
За викладених обставин з позовною заявою про розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу позивач звернувся після закінчення строку дії цього договору.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір, у зв`язку з чим вимога позивача про розірвання договорів є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 
При цьому, суд звертає увагу, що незважаючи на відмову в задоволенні вимог про розірвання договору, права позивача належним чином захищені. Метою звернення до суду було усунення ризику покладення на позивача обов`язку з оплати послуг з розподілу електричної енергії щодо об`єкту, розташованого на тимчасово окупованій території, а також констатація факту припинення правовідносин між сторонами договору. Задовольняючи вимоги про зобов`язання здійснити перерахунки за розподілену електроенергію за нульовими значеннями у заявлений період, апеляційний суд встановив відсутність правових підстав для здійснення постачання та розподілу електричної енергії на спірний об`єкт і, відповідно, відсутність обов`язку позивача оплачувати такі послуги. Також, встановив факт припинення договору між сторонами. Отже, відмова у розірванні договору з 01.01.2019 з огляду на його припинення не впливає на ефективність захисту прав позивача та досягнення мети звернення до суду.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у розірванні договору з підстав відсутності попереднього звернення з такою вимогою позивача у позасудовому порядку. Обставина того, що сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення (розірвання) договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині 2 статті 651 Цивільного кодексу України.
Право особи на звернення до суду з вимогою про розірвання договору у передбаченому законом випадку відповідає способам, передбаченим статтею 16 ЦК України (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.
Отже, не зважаючи на лише часткове погодження з висновками суду першої інстанції щодо відмови у розірванні договору, апеляційній суд не вбачає підстав для його скасування у цій частин вимог, оскільки в цілому судом першої інстанції в цій частині було прийнято правильне рішення про відмову у задоволенні вимоги про розірвання договору.
Правило про те, що "не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань" стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18).
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
За викладеного колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання АТ "Запоріжжяобленерго" перерахувати нараховані ОСОБА_1 на об`єкт за адресою : АДРЕСА_2 , обсяги розподіленої електричної енергії з квітня по вересень 2022 року згідно договору № 1205 від 01.01.2019 року на наступні: - квітень 2022 року – 0 кВт/год.; - травень 2022 року – 0 кВт/год.; - червень 2022 року – 0 кВт/год.; - липень 2022 року – 0 кВт/год.; - серпень 2022 року – 0 кВт/год.; - вересень 2022 року – 0 кВт/год, та прийняття у цій частині нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду позову та апеляційної скарги, сплачений за їх подання судовий збір слід стягнути з пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.04.2024р. у справі № 334/766/23 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.04.2024р. у справі № 334/766/23– скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок.
Прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позовної вимоги.
Зобов`язати Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" перерахувати нараховані ОСОБА_1 на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , обсяги розподіленої електричної енергії з квітня по вересень 2022 року згідно договору № 1205 від 01.01.2019 року на наступні: - квітень 2022 року – 0 кВт/год.; - травень 2022 року – 0 кВт/год.; - червень 2022 року – 0 кВт/год.; - липень 2022 року – 0 кВт/год.; - серпень 2022 року – 0 кВт/год.; - вересень 2022 року – 0 кВт/год.
Стягнути з Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у сумі 2 147,20 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 220,80 грн.
Видачу наказів з урахуванням необхідних реквізитів доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 10.07.2026

Головуючий суддя А.Є. Чередко  

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя  Ю.Б. Парусніков