УХВАЛА

09 вересня 2026 року 
м. Київ
зсправа №23зп-26/160
адміністративне провадження № К/990/36457/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2026 у справі №23зп-26/160 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-
УСТАНОВИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» 30.03.2026 звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 128 від 06.03.2026 відносно ТОВ «ОКСІ ГРУПП» про припинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним (реєстраційний номер ліцензії № 990217202500281).
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що враховуючи те, що оптова торгівля пальним разом із діяльністю ТОВ «ОКСІ ГРУПП» як посередника у торгівлі паливом є основними видами діяльності підприємства, то припинення дії ліцензії на підставі рішення №128 від 06.03.2026 року призведе до фактичного блокування роботи підприємства в цілому та й зокрема і виплати заробітної плати працівникам. ТОВ «ОКСІ ГРУПП» звертається до суду із заявою про забезпечення позову на підставі того, що вказане рішення не набрало законної сили, як це передбачено ч. 5 ст. 46 Закону №3817-IX та на думку заявника є нікчемним, а отже і явно протиправним та істотно ускладнить поновлення порушених прав підприємства та третіх осіб. На думку заявника такий спосіб забезпечення позову не вирішує спір по суті, однак надає підприємству можливість впорядкувати ті господарські відносини, які були розпочаті до винесення оскаржуваного рішення без порушення прав та інтересів, як заявника так і третіх осіб, а також дасть змогу уникнути негативних наслідків в майбутньому, оскільки, слід зазначити, що оптова торгівля паливом є основним видом діяльності підприємства. За відсутності ліцензії на право оптової торгівлі пальним - вимушеним кроком стане скорочення штату працівників або їх звільнення через неможливість виплатити заробітну плату. Застосування до підприємства наслідків прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним, не ознайомивши з підставами прийняття такого рішення, рівно як із самим рішенням, відповідно до процедури визначеної Законом України №3817-IX, на думку заявника говорить про очевидні ознаки протиправності рішення, бездіяльності відповідача, та порушення прав, свобод або інтересів ТОВ «ОКСІ ГРУПП».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 у задоволенні заяви відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2026 ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 в адміністративній справі № 23зп-26/160 скасовано.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» задоволено.
Зупинено дію рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №128 від 06.03.2026 відносно ТОВ «ОКСІ ГРУПП» про припинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним (реєстраційний номер ліцензії № 990217202500281) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/8763/26.
04.08.2026 до Суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2026 у справі №23зп-26/160.
Ухвалою Верховного Суду від 24.08.2026 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2026 у справі №23зп-26/160, залишено без руху. Скаржнику надано десятиденний термін з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків, шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Скаржнику роз`яснено, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Згідно з Довідкою про доставку електронного листа, ухвала Верховного Суду від 24.08.2026 отримана скаржником 24.08.2026 о 19:54.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, з урахуванням зазначених норм КАС України, ухвала Верховного Суду від 24.08.2026 про залишення касаційної скарги без руху вважається врученою скаржнику 24.08.2026.
03.09.2026 до Верховного Суду надійшла заява скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Оцінюючи наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту. 
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, колегія суддів вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення. 
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення обґрунтування вимог касаційної скарги, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення). 
Загальний строк, що сплинув з дня ухвалення судового рішення і до дня звернення з касаційною скаргою втретє виходить за межі встановленого у статті 329 КАС України строку на касаційне оскарження судових рішень.

Суд звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Та обставина, що в інших справах Верховний Суд, оцінивши наведені причини пропуску строку у взаємозв`язку із наданими доказами, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, не доводить наявність відповідних підстав у цій справі.
Ураховуючи обставини справи, зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки їх не можна вважати такими, що не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Таким чином, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.
На підставі наведеного, керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України,

ПОСТАНОВИВ: 
У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2026 у справі №23зп-26/160.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді | В.П. Юрченко І.А. Гончарова   І.Я.Олендер