Справа № 521/12101/26
Номер провадження № 2/521/8201/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
16 вересня 2026 року  м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Шевчук Н.О.,
секретаря судового засідання: Сироти О.О.
за участю учасників, представників учасників справи:
від Акціонерного товариства «Ідея Банк» – не з`явився;
від Сетоян Врама - не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ – 19390819) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви.
У липні 2026 року через підсистему «Електронний суд» Акціонерне товариство «ІДЕЯ БАНК» звернулося до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №М75.00301.011693762 від 14.03.2025 року у загальному розмірі 146395 грн. 26 коп. та витрат по сплаті судового збору.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що 14.03.2025 між Банком та Сетоян Врам було укладено договір кредиту №M75.00301.011693762, та згідно Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 150000 грн., зі сплатою 69,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Зокрема, позов мотивовано тим, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, а відповідачем неналежним чином виконуються свої зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення позикодавцю кредитних коштів, що стало підставою для звернення до суду із позовом.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22.07.2026 року у справі №521/12101/26 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, за доводами позовної заяви представник позивача позовні вимоги підтримав, просить суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, що судом розглянуто та задоволено.
Відповідач Сетоян Врам повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач був сповіщений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями наявними у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК), які направлялися на адресу відповідача, з огляду на що, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідачки, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Також суд зазначає, що згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в змішаній формі (паперовій та електронній), надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, враховуючи таке.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 14.03.2026 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» до Сетоян Врам укладено кредитний договір № M75.00301.011693762.
Відповідно до п.п.1-1.4. Договору, Банк надає Клієнту кредит на споживчі цілі, а Клієнт отримує кредит на наступних умовах: тип кредиту – цільовий; сума кредиту – 150000 грн.; процентна ставка та тип, % річних – 69,99 фіксована; строк кредиту – 18 місяців.
Відповідно до п. 1.6. Договору, процентна ставка є розміром плати за користування кредитними коштами, становить 69,99 % річних, що складає 0,19 % у день та є фіксованою. Нарахування процентів здійснюється за метолом «факт/факт», починаючи з дати надання кредиту. Графік Позичальника до цього Договору в розрізі сум погашення кредиту і процентів є невід`ємною частиною Договору. Нарахування процентів припиняється з настанням терміну повернення Кредиту, а також у інших випадках передбачених законом. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту.
Відповідно до п.1.7. Договору, Банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів у розмірі 150000 грн. на рахунок НОМЕР_2 Позичальника, який відкритий в АТ «Ідея банк». Датою видачі кредиту є дата зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника.
Відповідно до п. 1.8. Договору, дата повернення кредиту 14.09.2026 року.
Відповідно до п.1.11.2. Договору, Банк має право вимагати дострокового повернення Позичальником кредиту за цим Договором в повному обсязі у випадку затримання Позичальником сплати частини Кредиту та/або процентів за один календарний місяць. Сторони домовились, що виникнення зобов`язання Позичальника достроково повернути Кредитору всю заборгованість за цим Договором з вказаних вище підстав, тягне за собою виконання всіх передбачених цим Договором платіжних зобов`язань Позичальника в строк, що зазначений у відповідній вимоги Банку, яка надсилається Позичальнику в порядку, передбаченому п. 16 цього Договору. В разі надіслання банком вимоги про дострокове погашення заборгованості – термін повернення кредиту та виконання інших грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав.
Відповідно до п.2. Договору, нанесенням власноручного підпису під цим Договором, Позичальник підтвердив попереднє ознайомлення з умовами цього Договору та підтвердив, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Відповідно до п. 2.17. Договору, погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється згідно з Графіком щомісячних платежів, у якому визначено щомісячний розмір платежів (у розрізі тіло кредиту, проценти, інші платежі) в період кредитування. 
Відповідно до п.3. Договору, усі інші умови Договору регулюються ДКБОФО, який містить додаткові умови надання та користування Кредитом.
Додатком №1 до Договору № M75.00301.011693762 від 14.03.2025 року між сторонами погоджено Графік щомісячних платежів.
14.03.2026 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» до Сетоян Врам підписано Паспорт споживчого кредиту до Договору № M75.00301.011693762 від 14.03.2025 року, де також погоджені всі істотні умови кредитування, в тому числі сума кредиту, строк кредитування, проценти за користування кредитними коштами, тощо.
Згідно платіжної інструкції №4797561 від 14.03.2025 року вбачається, що АТ «Ідея Банк» відповідно до Договору № M75.00301.011693762 від 14.03.2025 року, перерахувало на ім`я Сетоян Врам кошти у розмірі 150000 грн.
Згідно виписки, наданої АТ «Ідея Банк» за період з 14.03.2025 року по 09.06.2026 року, вбачається, що відповідно до Договору № M75.00301.011693762 від 14.03.2025 року, на рахунок НОМЕР_2 Сетоян Врам 14.03.2025 року отримав 150000 грн., та в подальшому користувався кредитним коштами.
Згідно довідки-розрахунку, станом на 09.06.2026 року, Сетоян Врам має заборгованість за кредитним договором № M75.00301.011693762 від 14.03.2025 року у загальному розмірі 146395 грн. 26 коп., з яких: прострочений борг - 108998 грн. 91 коп.; прострочені проценти - 37396 грн. 35 коп.
Також, судом встановлено, що 02.04.2026 року на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, яка залишена останнім без відповіді.
Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, зокрема, доказів погашення кредитної заборгованості відповідачкою матеріали справи не містять.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за кредитним договором.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно із ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як убачається зі змісту ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ідея Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Разом з тим, вимогами ст. 610, 612 ЦК України законодавцем встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Так, з матеріалів цивільної справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися тривалі правовідносини у сфері кредитування, що підтверджується наявними у справі кредитним договором, Паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачем без застережень та зауважень.
Так, на виконання умов вказаного вище договору Банком виконані зобов`язання по перерахуванню кредитних коштів на рахунок позичальника, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою позичальника.
Водночас, як встановлено судом, позичальником належним чином взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконуються, внаслідок чого, у останнього на час звернення Банку з позовною заявою утворилася заборгованість у розмірі 146395 грн. 26 коп., яка складається з простроченого боргу по тілу кредиту та процентам за користування ним.
Суд зазначає, що оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази повного та своєчасного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, наявні підстави вважати, що Сетоян Врам в добровільному порядку не виконує таких зобов`язань, з огляду на що, у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також процентів за користування кредитом.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, у даній справі судом встановлено, що Сетоян Врам умови взятого на себе кредитного зобов`язання у повному обсязі та своєчасно не виконав, що виявилося у неповернення кредитних коштів та несплаті процентів за їх користування, що стало наслідком звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів, з огляду на що позовні вимоги Банку є обґрунтованими та потребують задоволення.
Окрім наведеного, за вимогами позовної заяви позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у справі.
Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.3 ч.4 Закону України « Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 грн. 40 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 274-279, 280 – 282, 354, 355 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ – 19390819) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11, Номер банківського рахунку - НОМЕР_3 , Код одержувача – 19390819, Назва банку – АТ «Ідея Банк», МФО банку – 336310, Призначення платежу – Погашення заборгованості за кредитним договором № M75.00301.011693762 від 14.03.2025, Сетоян Врам) суму заборгованості за кредитним договором № М75.00301.011693762 від 14.03.2025 року у загальному розмірі 146395 грн. 26 коп., а також судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено та підписано 16.09.2026 року. 
Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ – 19390819).
Відповідач:  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя Н.О. Шевчук