Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
Справа № 695/4901/25 
номер провадження 2/695/905/26

21 липня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді Середи Л.В.,
за участю секретаря судового засідання – Оніщенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 05.02.2020 року № 0931175522 у сумі 52 229.26 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що 05.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики № 0931175522, на підставі якого відповідач 13.02.2020 року отримав позику в розмірі 4000.00 грн. строком на 30 днів та зобов`язався повернути грошові кошти, а також сплатити проценти за користування позикою в розмірі та порядку, визначеному договірними умовами. 
Відповідач отримавши грошові кошти в позику свої зобов`язання не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування нею не сплатив.
ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу від 14.07.2021 року № 14-07/21 відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 0931175522 від 05.02.2020 Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке в подальшому на підставі договору відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року № 10-01/2023 відступило його ТОВ «Коллект Центр». Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 0931175522 від 05.02.2020 року станом на дату формування позовної заяви становить 80 229.26 грн, з яких: 4000.00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 74 409.26 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1820.00 грн - заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Водночас до стягнення з відповідача заявлено лише заборгованість у сумі 52 229.26 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 48 229.26 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.      У судове засідання представник позивача не з`явився, але в позові просив здійснювати розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував.          У судові засідання відповідач не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву від нього на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення на адресу місця реєстрації відповідача, що встановлена в порядку ст. 187 ЦПК України, копії ухвали про відкриття провадження у справі, а також судових викликів, які повернулись на адресу суду. Відповідно до ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.       Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).       Відповідно до положень статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.    Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справу, про що вказано в позовній заяві, суд вважає за можливе на підставі ухвали суду від 21.07.2026 року відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.       Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.      Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.           Між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 05.02.2020 року в електронній формі укладено Договір № 0931175522, невід`ємною частиною якого є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozcyka» (далі Правила), який відповідачем підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» зобов`язався упродовж 36 календарних місяців надати відповідачу за його заявкою-анкетою позику окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, максимальним строком користування 30 календарних днів зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,75% в день від суми фактичного залишку заборгованості.
Згідно п. 6.11 Правил кожен наступний транш позичальник отримує виключно за умови повного повернення всіх платежів за попереднім траншем, у тому числі суми фінансового кредиту, відсотків за користування фінансовим кредитом, та сплати, на вимогу товариства, пені (в разі прострочення заборгованості).
За результатами обміну між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» 13.02.2020 року в електронній формі заявки-анкети про отримання кредиту, пропозиції надання йому 7 траншу кредиту та акцептом оферти, погоджено надання відповідачу кредиту в розмірі 4 000.00 грн, строком на 30 днів з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 1,75% в день від його розміру.
Відповідно до змісту п. 7.1 Правил відсотки за користування поточною сумою фінансового кредиту нараховуються на суму фінансового кредиту щоденно з дня отримання включно та по день фактичного повернення включно.
Згідно п.п. 8.2-8.4 Правил строк користування другим та наступними кредитами (траншами) може бути змінений/продовжений на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу). Продовження строку дії кожного з кредитів (траншів) здійснюється в разі дотримання наступних передумов: 1) на момент подовження строку поточного кредиту (траншу) строк дії Договору не закінчився; 2) повністю сплачено нараховані відсотки (у разі відповідної вимоги товариства штрафні санкції) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту. Продовження строку дії поточного кредиту (траншу) здійснюється виключно за умови попередньої оплати відсотків (у разі наявності сплати штрафних санкцій на вимогу товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем).
За змістом п. 8.7 Правил підтвердженням волевиявлення позичальника щодо застосування зміни строку користування поточним кредитом (траншем) на умовах Договору є факт погашення відсотків, в т.ч. прострочених, та сплати, на вимогу товариства, пені (в разі наявності) за фактичне користування фінансовим кредитом у повному обсязі. Сплата нарахованих відсотків та пені (в разі наявності вимоги товариства про її сплату) сплачується одночасно одним платежем.
Відповідно до п. 8.8 Правил у разі якщо позичальник прострочив повернення всіх належних до сплати платежів у строк з урахування пролонгації, то такий строк пролонгації вважається анульованим. У такому випадку заборгованість у повному обсязі вважається простроченою з дня (дати), наступного за днем, коли така заборгованість мала бути сплачена без урахування зміни строку користування поточним кредитом (траншем).
Згідно п. 5.3 Договору № 0931175522 та п.п. 10.2-10.3 Правил у разі прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту та відсотків за користування кредитом у повному обсязі позичальник самостійно нараховує та сплачує товариству, на його вимогу, пеню в розмірі 1,75% від несвоєчасно сплаченої суми (кредиту та відсотків) за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється із врахуванням п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».  Заборгованість за цим Договором вважається простроченою з дня (дати), наступного за днем, коли така заборгованість мала бути сплачена, згідно з умовами Договору, без врахування продовження/зміни строку дії користування поточним кредитом (траншем).
За змістом п. 10.7 Правил у разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань ТОВ «Інфінанс» має право без його згоди відступити третім особам право вимоги до нього та доручити новому кредиту стягнення простроченої заборгованості.
Факт перерахування 13.02.2020 року ТОВ «Інфінанс» на виконання умов Договору № 0931175522 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 4000.00 грн на вказану ним в заявці-анкеті банківську картку № НОМЕР_1 з використанням платіжної системи iPay.ua (ID транзакції 48651987) підтверджується листом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 09.09.2025 року № 5180_25909142728.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 0931175522, зробленого ТОВ «Інфінанс», відображено факт надання 13.02.2020 року кредиту в сумі 4000.00 грн та щоденне нарахування процентів у розмірі 70 грн. (1,75% від суми кредиту) в періоду часу з 13.02.2020 року по 14.07.2021 року на загальну суму 40 259.26 грн, в тому числі: 4000.00 грн – сума виданого кредиту, 36 259.26 грн – заборгованість по відсотках. 
ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу від 14.07.2021 року № 14-07/21 (далі Договір № 14-07/21) за плату відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право належних йому грошових вимог до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників.
Згідно п. 6.1.4 Договору № 14-07/21 право вимоги переходить до ТОВ «Вердикт Капітал» після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток № 2), який є підтвердженням передачі ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, після чого ТОВ «Вердикт Капітал» стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.
ТОВ «Вердикт Капітал» 14.07.2021 року на виконання п. 7.1 Договору № 14-07/21 перерахувало на користь ТОВ «ІНФІНАНС» грошові кошти в розмірі 1 561 454,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням акціонерного банку «Південний» від 14.07.2021 року № М1.
ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» 14.07.2021 року підписано акт приймання-передавання реєстру боржників (у кількості 8 150 на загальну суму простроченої заборгованості 221 939 136,68 грн.) за Договором № 14-07/21.
Як вбачається з Витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 14.07.2021 року № 14-07/21 передано право вимоги до відповідача за договором № 0931175522 в загальній сумі 40 259.26 грн, в тому числі: 4000.00 грн – сума виданого кредиту, 36 259.26 грн – заборгованість по відсотках.
Відповідно до змісту п. 2.5 Договору № 14-07/21 ТОВ «Вердикт Капітал» має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.
Відповідно розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 0931175522 становила 78 409.26 грн, що складається з наступного: 4 000 грн - заборгованість по основній сумі кредиту, 36 259.26 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 28 150.00 грн - нараховані проценти за період часу з 14.07.2021 року по 09.01.2023 року за процентною ставкою 1,75% в день від суми кредиту.
Між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 (далі Договір № 10-01/2023), за умовами п.п. 2.1, 3.1 якого останнє відступило позивачу шляхом продажу належні йому права грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі, які, крім іншого, належать йому відповідно до Договору факторингу від 14.07.2021 року № 14-07/21.
Відповідно до змісту п. 5.2 Договору № 10-01/2023 право вимоги вважається відступленими (переданими) в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).
ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 року підписано акт прийому-передачі реєстру боржників (у кількості 207 307).
Згідно витягу з реєстру боржників від 10.01.2023 року, який є додатком до Договору № 10-01/2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», крім іншого, передано ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до ОСОБА_1 (№ 9490) за Договором № 0931175522 на загальну суму заборгованості 78 409.00 грн, з яких: 4 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 74 409.26 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно розрахунку ТОВ «Коллект Центр» станом на 17.10.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 0931175522 становила 76 229.26 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 74 409.26 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023 року), 1820.00 грн. нараховані проценти за період часу з 10.01.2023 року по17.10.2025 року за процентною ставкою 1,75% в день від суми кредиту. 
Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання позики та фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис», «Про споживче кредитування».
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».
Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача.  Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.
Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 546 ЦК України сторонами договірних зобов`язань можуть бути встановлені види забезпечення виконання зобов`язання.
Приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Положеннями п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 05.02.2020 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір № 0931175522, в зв`язку з чим відповідачем на умовах строковості, поворотності та платності 13.02.2020 року отримано в кредит грошові кошти в сумі 4000.00 грн, однак відповідачем свої зобов`язання перед ТОВ «ІНФІНАНС» не виконано не повернуто отриманий кредит та не сплачено проценти за користування ним.
Відомості про виконання ОСОБА_1 умов, що є передумовою для продовження (пролонгації) строку користування кредитом, отриманим 13.02.2020 року, понад 30 днів, відсутні.
ТОВ «ІНФІНАНС» 14.07.2021 року відступило право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 0969426639 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», яке 10.01.2023 року відступило його ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 0931175522 станом на 17.10.2025 року становила 76 229.26 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 74 409.26 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023 року), 1820.00 грн - нараховані проценти за період часу з 10.01.2023 року по 17.10.2025 року, та в подальшому не збільшувалась.
Водночас представником позивача з посиланням на принципи розумності, співмірності та пропорційності заявлено до стягнення з відповідача проценти лише в розмірі 48 229.26 грн., які нараховані на дату відступлення права вимоги.
Відомості про те, що відповідач на час розгляду справи повністю чи частково виконав свої зобов`язань за Договором № 0931175522 перед ТОВ «Інфінанс», чи ТОВ «Вердикт Капітал», чи ТОВ «Коллект Центр» в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, в суду відсутні, як наслідок, суд вважає, що наявні достатні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000.00 гривень з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами за користування кредитом суд враховує наступне.
Згідно умов Договору № 0931175522 його сторонами погоджено максимальний строк кредитування для кожного наданого кредиту (траншу) 30 днів, який може бути продовжений за умови повної сплати позичальником нарахованих відсотків за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту, а також розмір процентів за користування ним 1,75% в день від суми фактичного залишку заборгованості.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.  Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Отже з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за вказаним договором позики, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.
Відповідно до умов договору № 0931175522 від 05.02.2020 року сума кредиту становила 4000.00 грн, максимальна процентна ставка за один день користування кредитом 1,75%. Строк кредитування 30 днів.
Отже, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договором складає 2100.00 грн.
Враховуючи, що заборгованість по кредитному договору №0988961992 від 09.09.2019 не погашена, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в сумі 6100.00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000.00 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2100.00 грн.
Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2 422.40 грн судового збору та 16 000.00 грн витрат на правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422.40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0569310031 від 28.10.2025 та надання позивачу правової допомоги АО «Лігал Ассістанс» в розмірі 16 000.00 грн.
За вказаних обставин, з урахуванням відсутності клопотання сторони відповідача із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1868.80 грн, що відповідає частині задоволених позовних вимог (11,68%).
Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 11,68 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 282.94 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Кредитним договором № 0931175522 від 05.02.2020 року у сумі 6100.00 (шість тисяч сто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) гривні 94 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 80 коп.
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: ТОВ «Коллект Центр», ЄДРПОУ 44276926, знаходиться за адресою: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:      Середа Л.В.