ЄУН справи: 336/4732/26
Номер провадження: 1-кп/336/1196/2026

ВИРОК
іменем України
13 липня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026082080000597 від 27.04.2026 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Татарстан, рф, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, особою з інвалідністю не являється, який обіймає посаду стрілець-помічник гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти НОМЕР_1 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини в великих розмірах, без мети збуту, 20 квітня 2026 року за допомогою додатку «Telegram» на форумі «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_6 замовив особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому оплатив за допомогою терміналу за суму 7200 гривень. В подальшому 27 квітня 2026 року, о 08 годині 07 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи умисел на придбання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах, перебуваючи біля стоматології «Vitadent» за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Базарна, будинок № 148, біля поштомату ТОВ «Нова пошта» №49406 придбав, шляхом отримання поштового відправлення №20451423999421 два зіп-пакети із речовиною білого кольору. що містять психотропну речовину, після чого поклав їх до нижніх кишень штанів одягнених на ньому, тим самим вчинив незаконне придбання психотропної речовини та почав зберігати її при собі у кишенях брюк для власного вживання без мети збуту.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання та перевезення психотропних речовин, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі у кишенях штанів раніше придбані два зіп-пакети із психотропною речовиною PVP, перебуваючи у таксі автомобіля «Chevrolet Bolt» реєстраційний номер НОМЕР_3 , як пасажир, направився до блокпоста З-15 за адресою: м. Запоріжжя, Донецьке шосе, 4, де приблизно о 09 годині 36 хвилин 27 квітня 2026 року був зупинений працівниками Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області для проведення поверхневої перевірки, під час якої в кишенях брюк, було виявлено два зіп-пакети з кристалічною речовиною, яка містить особливо небезпечну психотропну речовинуЮ обіг якої заборонено PVP.
У подальшому, цього ж дня, у період часу з 10 години 45 хвилин до 10 години 58 хвилин, під час огляду місця події на території блокпоста 3-15 за адресою: м. Запоріжжя, Донецьке шосе, буд. 4, у ОСОБА_4 було вилучено два зіп-пакети із кристалічною речовиною, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої становить 14,5463 г (у перерахунку на основу), та які він зберігав при собі у кишені брюк одягнених на ньому.
Тим самим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах.
Між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 та підозрюваним за участі захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст.ст. 468, 472 Кримінального процесуального кодексу України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні.
В угоді сторони також узгодили призначення підозрюваному покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Вказані вид і міра покарання визначені сторонами угоди з врахуванням обставин кримінального провадження, сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, беззастережного визнання винуватості, відомостей про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимою особою, , бере участь у відсічі збройної агресії рф на території України, відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та його захиснику.
Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого
Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не заперечували проти затвердження даної угоди і призначення обвинуваченому узгодженого покарання та інші, передбачені угодою заходи. 
Обвинувачений в судовому засіданні також просив суд вказану угоду затвердити, пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості судом, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд враховує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений свою вину визнав, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. 
В ході судового розгляду встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання вини, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним, що характеризують особу обвинуваченого.
За частиною 5 статті 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України, а тому вважає за можливе затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 01.05.2026 про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які у даному провадженні складаються із витрат на проведення судово-хімічної експертизи наркотичних засобів № СЕ-19/108-28/8554-НЗПРАП від 29.06.2026 у розмірі 2886 грн.
Керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 травня 2026 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2886 гривень. 
Речові докази: 
- два зіп-пакети із особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP, предмети, схожі на прилади для паління в кількості 4 штук, що зберігається у відділенні поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;
- мобільний телефон «X-TREME_PQ38» imei НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_6 , що зберігається у відділенні поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 як власнику.
- два накопичувача DVD-R диска із відеозаписами - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1