РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 	справа № 580/5395/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Янківської В.П., 
розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
установив:
22 травня 2026 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, в якій просить:
1) визнати протиправним та скасувати протокол засідання Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України №254 від 31.03.2026, яким ОСОБА_1 встановлено причинний зв`язок захворювання: «Асетичний некроз голівки правої стегнової кістки IV ст., артроз лівого кульшового суглобу II ст.» у формулюванні: «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби»;
2) зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України повторно розглянути питання щодо визначення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 : «Асептичний некроз голівки правої стегнової кістки IV ст., артроз лівого кульшового суглобу II ст.», з урахуванням висновків суду, вимог Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України від 25.06.2024 року №441, та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 року №402.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року відкрито провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після звільнення з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) ВЛК встановили певні діагнози хвороб, не погоджуючись з визначенням причинного зв`язку "Захворювання, НІ, не пов`язано проходженням військової служби" позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України (далі - ЦВЛК ДПСУ) з метою перегляду встановленого причинного зв`язку, з метою визначення що вищезазначені діагнози відносяться до "Захворювання, ТАК, пов`язані з захистом Батьківщини". Рішенням ЦВЛК ДПСУ залишено в силі причинні звязки із захворюваннями.
Відповідач надав відзив, в якому заперечує позовні вимоги та зауважує про правомірність своїх дій в умовах воєнного стану у державі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 проходив військову службу по мобілізації з жовтня 2024 року по 20 травня 2025 року в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат.
Відповідно до Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №652-ОС від 20.05.2025 р. позивача звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "б" (а станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Позивач зауважує, що на момент прийняття на службу будь-які захворювання, які унеможливлювали або обмежували проходження військової служби - виявлено не було. За попередні роки проходження військової служби в складі ЗСУ також ці діагнози не були виявлено.
16 квітня 2025 року позивач проходив медичний огляд ВЛК Госпітальної ВЛК ГВМКЦ ДПСУ відповідно до "Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України", затвердженого Наказом МВС від 25.06.2024 року № 441 (далі Положення №441).
Згідно зі Свідоцтвом про хворобу №748/415 Госпітальної ВЛК ГВМКЦ ДПСУ від 16.04.2025 позивачеві був встановлений певні діагнози. Зазначено у Свідоцтві про хворобу що певні Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби, а певні Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, а Травма, НІ, не пов`язана з проходженням військової служби.
Згідно пункту 13 Постанова ГВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю: на підставі статті 61-а, 10-6, 67-6, 74-6, 23-в, 39-в, 52-в, 49-в графи II додатку 5 Положення про проходження медичного огляду в ДПСУ (Наказ МВС України №441 від 25.06.2024 року) - Не придатний до військової служби.
У зв`язку з незгодою з визначенням причинного зв`язку "Захворювання, НІ, не пов`язано проходженням військової служби" діагнозу позивачем було подано заяву до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України (далі - ВЛК ДПСУ) з метою перегляду встановленого причинного зв`язку, з метою визначення що вищезазначені діагнози відносяться до "Захворювання, ТАК, пов`язані з захистом Батьківщини".
30.06.2025 року позивач отримав відповідь ЦВЛК ДПСУ №13.1/50097-25-вих від 30.06.2025 року, в якій зауважено, що було прийнято вірну постанову щодо причинного зв`язку захворювань, травми та ступеня придатності до військової служби. ЦВЛК ДПСУ не вбачає підстав щодо перегляду постанови госпітальної ВЛК ГВМКЦ ДПСУ) №748/415 від 16.04.2025 року."
Не погоджуючись з даною відповіддю позивач повторно звернувся із заявою з проханням детально розглянути медичні документи та наявні приписи законодавства. Додатково було звернуто увагу на такі процесуальні порушення з боку ВЛК ДПСУ: 
- комісіями ВЛК прямо проігноровано вимоги Постанови КМУ від 7 березня 2025 р. № 270 - в свідоцтві про хворобу №748/415 Госпітальної ВЛК ГВМКЦ ДПСУ від 16.04.2025 р. зазначено про прийняття рішення відповідно до приписів "Положення про проходження медичного огляду в ДПСУ" (Наказ МВС України №441 від 25.06.2024 року, без визначення щодо застосування "Положення про ВЛЕ в ЗСУ" (Наказ МО 402 від 2008).
- комісіями ВЛК прямо проігноровано вимоги "Положення про проходження медичного огляду в ДПСУ" (Наказ МВС України №441 від 25.06.2024 року, та "Положення про ВЛК в ЗСУ" (Наказ МО 402 від 14.08.2008 року), які визначають єдиний можливий варіант прийняття рішення згідно моїх обставин без можливості комісії ВЛК на власний розсуд обирати варіанти.
ВЛК самовільно обрала формулювання "НІ, не пов`язане...", тим самим перебравши на себе законодавчі повноваження щодо тлумачення норм. Це свідчить про дискреційне (прийняте на власний розсуд) та незаконне застосування норм замість обов`язкового їх виконання.
04 грудня 2025 року позивач отримав відповідь з ЦВЛК ДПСУ №13.1/С-277/280 від 04 грудня 2025 року, в якій зазначено, що не вбачає підстав щодо перегляду постанови госпітальної ВЛК ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ №748/415 від 16.04.2025"
Позивач вважає, що відповідач неналежно розглянув заяву, додані документи та прийняв рішення всупереч приписам діючого законодавства. Рішення відповідача зводяться до формального посилання на наявність у позивача хронічного захворювання, його IV стадію та нібито нетривалий період проходження військової служби. При цьому відповідачем не було належним чином з`ясовано, чи мало місце погіршення стану здоров`я саме в період проходження військової служби, чи вплинули умови проходження служби на перебіг захворювання, а також чи могло саме проходження військової служби призвести до загострення, прогресування або клінічного прояву захворювання, яке в подальшому стало підставою для визнання непридатним до військової служби. Крім того, відповідач не надав оцінки тому, що на момент призову на військову службу захворювання, яке б унеможливлювало проходження позивачем військової служби, встановлено не було, а непридатність до військової служби була визначена вже під час проходження військової служби. Натомість відповідач повторно прийняв рішення, яким залишила без змін формулювання причинного зв`язку: «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби», що не відповідає фактичним обставинам справи, наданим медичним документам та вимогам законодавства щодо порядку визначення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Насамперед, слід зауважити на тому, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК під час застосування ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.
У іншій постанові від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18 Верховний Суд наголосив, що «суд не має компетенції оцінювати медичний діагноз з точки зору того, чи правильно надали лікарі оцінку стану здоров`я військовозобов`язаному відповідно до положення розкладу хвороб, який визначає ступінь придатності до військової служби»; «встановлення придатності чи непридатності за станом здоров`я віднесено виключно до повноважень військово-лікарських комісій, які й проводять відповідну експертизу, тому суд не може перебирати на себе повноваження лікарів ВЛК».
У постанові від 29.06.2023 у справі № 400/4967/22 Верховний Суд дійшов висновку, що суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Суд не може оцінювати стан здоров`я людини, оскільки це повноваження самої ВЛК.
Відповідно до ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» № 2801-XII, від 19.11.1992 - військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України». Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Відповідно до частини тринадцятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», частини третьої статті 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, з метою вдосконалення проведення медичного огляду військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України наказом Міністерства внутрішніх справ України №441 від 25.06.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.07.2024 за № 1089/42434 затверджено Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України.
Пунктом 1 розділу I вказаного підзаконного нормативно-правового акту передбачено, що це Положення визначає порядок проведення військово-лікарськими комісіями Державної прикордонної служби України медичного огляду громадян призовного віку; військовозобов`язаних, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах; військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей; осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України; військовослужбовців Держприкордонслужби та працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I, II груп патогенності; військовослужбовців Держприкордонслужби, які проходять військову службу на кораблях, катерах та суднах забезпечення Морської охорони Держприкордонслужби; льотного складу та авіаційного персоналу Держприкордонслужби, з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби та встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які призвели до смерті військовослужбовців Держприкордонслужби.
Порядок проведення військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби медичного огляду з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби та встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які призвели до смерті військовослужбовців Держприкордонслужби визначений Положенням про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС № 441 від 25.06.2024.
Завдання ЦВЛК ДПСУ визначені п. 7 глави 2 розділу ІІ Положення, до них, зокрема, входить: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань, що стосуються покладених на ЦВЛК ДПСУ завдань; контроль, розгляд, затвердження, переогляд, скасування постанов постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК); прийняття та перегляд постанов про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузій, каліцтва) у осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби, з числа осіб льотного складу, якщо вони звільнені у запас або відставку з військової служби безпосередньо з льотної роботи.
Згідно з п. 8 глави 2 розділу ІІ Положення ЦВЛК ДПСУ має право, зокрема: приймати постанови згідно з цим Положенням, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати постанови ВЛК, ЛЛК, переглядати власні постанови.
Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання проведення військово-лікарської експертизи» № 270 від 07.03.2025 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) на період дії правового режиму воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування медичний огляд військовослужбовців Державної прикордонної служби, Національної гвардії проводиться військово-лікарськими, медичними (військово-лікарськими) комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, Державної прикордонної служби, закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії, а також при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, за результатами якого на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, таблиці додаткових вимог до стану здоров`я, наведених у додатках 1-3 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14 серпня 2008 р. № 402, такими комісіями приймаються постанови (рішення) у формулюваннях, передбачених пунктом 20.3 глави 20 та пунктами 21.5, 21.6 глави 21 розділу ІІ зазначеного Положення.
Згідно з п. 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
є) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
ж) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.
Згідно з п. 11 глави 12 розділу IIІ Положення № 441 у разі відсутності у свідоцтві про хворобу або довідках ВЛК осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби, висновків про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), неналежного їх оформлення або незгоди осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби з постановою ВЛК, а також у разі наявності в документах записів про звільнення з Держприкордонслужби (Прикордонних військ України) через хворобу чи за станом здоров`я ЦВЛК розглядає зазначені документи..
Суд наголошує, що спірні правовідносини між сторонами внаслідок незгоди позивача із висновком відповідача про не пов`язаність захворювання позивача із проходженням військової служби.
Відповідачем у відзиві зазначено, що під час призову на військову службу позивача мав місце «дефект ВЛК» (неповне проведення медичного огляду, що не дало можливості ВЛК встановити всі захворювання позивача на момент призову), а також те, що захворювання за діагнозом «асептичний некроз головки стегнової кістки або інших кісток, що утворюють великі суглоби» незалежно від стадії захворювання відноситься до пункту «а» статті 61 Розкладу хвороб, який визначає ступінь придатності до військової служби у формулюванні «Непридатні до військової служби», відповідач дійшов висновку, що проходження військової служби позивачем не вплинуло на вже наявне захворювання і придатність до військової служби. 
Позивач звернувся до ЦВЛК ДПСУ із заявами від 14.06.2025 та 06.11.2025 про перегляд Постанови ВЛК в частині встановленого причинного зв`язку. Вказані заяви позивача ЦВЛК ДПСУ повторно розглянула 31.03.2026 та за результатами розгляду винесла власну постанову у формі протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) № 254 від 31.03.2026. При повторному розгляді заяв позивача ЦВЛК ДПСУ було дотримано порядок прийняття рішення та винесення постанови ЦВЛК ДПСУ, враховано вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 270 від 07.03.2025 та Положення № 402.
Враховуючи практику Верховного Суду суд нагадує, що під час розгляду по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ЦВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ЦВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо перевірки причинного зв`язку захворювання позивача із проходженням військової служби є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.
Суд під час розгляду справи не встановив порушення відповідачем процедури прийняття ним рішення щодо позивача та обставин, які б вказували на вчинення відповідачем порушення його прав, свобод та інтересів.
З огляду на зазначене, суд висновує, що у цій справі відсутні підстави для здійснення власної оцінки прийняття відповідачем висновку щодо причинного зв`язку захворювання позивача із проходженням військової служби, оскільки це є дискреційним повноваженням ВЛК.
Вирішення питань щодо причинного зв`язку захворювання позивача із проходженням військової служби є дискреційним повноваженням ВЛК та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань, а адміністративний суд, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.
Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, системно проаналізувавши приписи законодавства України та надавши оцінку наявним у справі доказам та основним доводам сторін, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд
вирішив:
Відмовити у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА