САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа №206/2600/24
2/206/323/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючий суддя Румянцев О.П.,
секретар судового засідання Богатько Д.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтував тим, що 21 жовтня 2021року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2180817, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав 10000,00 гривень та зобов`язувавсь повернути кредит, сплатити проценти - за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором у строк до 23.11.2021 року. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Однак ОСОБА_2 умови договору не виконав, грошові кошти не повернув. 09 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким відбулось відступлення права вимоги і за кредитним договором укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 №2180817 від 21 жовтня 2021 року. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 44750,00 грн.
Ухвалою суду від 30 травня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.
Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2024 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2180817 від 24 жовтня 2021 року в загальному розмірі 44750,00 грн. (сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят гривень), яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків - 33750,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 1000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні).
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 02 жовтня 2025 року заочне рішення скасовано, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
17 жовтня 2025 року від представник відповідача ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви. В обґрунтування відзиву зазначив, що подане до суду представником позивача платіжне доручення оформлено з порушенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджено Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, чинної на дату складання такого документа. Зазначає, що позивач належних та допустимих доказів наявності заборгованості у сумі стягнення до суду не надав. Отже, виключно доводи позивача та представника позивача про те, що відповідачу видано кредит у сумі стягнення не підтверджуються матеріалами справи. Таким чином, позивачем не виконано свого обов`язку з доказування належними, достатніми та достовірними доказами підстав позову, а саме не надано доказів видачі відповідачу на виконання умов Договору про споживчий кредит №2180817. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Таким чином, позивачем проведено розрахунок процентів, а судом стягнуто з відповідача відсотки після закінчення строку кредитування за Договором про споживчий кредит №2180817 після 23.11.2021р., що не відповідає приписам ЦК України та правозастосуванню норм права наведеного у численних правових позиціях Великої Палати Верховного Суду викладених у її постановах, а як наслідок вказує на відсутність правових підстав для стягнення з відповідача процентів. Крім цього, відповідач заявляє про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Також просив стягнути з позивача судові витрати. 
23 жовтня 2025 року від представника позивача Білотіла П.П. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій він просив позовну заяву задовольнити. В обґрунтування зазначив, що Товариство позбавлене юридичних підстав для формування чи надання виписки по картковому рахунку позичальника, оскільки такий рахунок не відкривався і не обслуговувався ним, а кредитні кошти були переказані на банківський рахунок (картковий рахунок), зазначений самим позичальником у заяві-анкеті при укладенні кредитного договору. Правові засади здійснення бухгалтерського обліку господарських операцій визначені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яка передбачає ведення обліку на підставі первинних документів, що можуть мати електронну або паперову форму. У межах діяльності з надання фінансових послуг Товариство здійснює належний облік кредитних операцій за допомогою електронної обліково-реєструючої системи, що відповідає вимогам Положення про Державний реєстр фінансових установ та Ліцензійних умов. Таким чином, вимога надати виписку по банківському (картковому) рахунку є безпідставною, оскільки Товариство не здійснює банківської діяльності, не має правових інструментів для створення чи обробки відповідної інформації, а отже - не є суб`єктом, уповноваженим на надання таких документів
відповідно до законодавства України. Будь-яких доказів на спростування обставин, що кошти, визначені в електронному договорі у розмірі 10000,00 грн. надійшли в розпорядження відповідача на належну йому банківську картку, отримання та користування кредитними коштами, а також спростування розміру заборгованості по
кредиту, розмір якої відображено у розрахунку, відповідач не надав. Так як, ОСОБА_1 , продовжив користуватись кредитними коштами після строку визначеним в п.1.3. Кредитного договору, тому до нього було застосовано пролонгацію на стандартних базових умовах передбачену п.2.3.1.2. Кредитного договору, а тому строк кредитування було продовжено на 60 днів. Таким чином, розмір заборгованості складається з: 
1. Період 30 днів (з 25.10.2021 по 23.11.2021) за який щодня нараховується
процент 1,25% від тіла кредиту (п. 1.3. та п. 1.5.2. кредитного договору). Відповідно:
1,25% від 10000,00 грн. = 125,00 грн. 125,00 грн. * 30 днів = 3750 грн.
2. Пролонгація на стандартних (базових умовах) за який щодня нараховується
процент 5,00% від тіла кредиту (п. 2.3.1.2. та п.1.6. кредитного договору). Відповідно:
5,00% від 10000,00 грн. = 500,00 грн. 60 днів * 500,00 грн. = 30000,00 грн.
3. Комісія за надання кредиту що нараховується одноразово, та складає 10,00%
від тіла кредиту ( п. 1.5.1 кредитного договору). Відповідно: 10,00% від 10000,00 грн. = 1000,00 грн. 
Таким чином, по закінченню строку кредитування, заборгованість
складалась з: Тіло кредиту - 10000,00 грн. Відсотки за користування кредитом - 3750 грн. Відсотки за пролонгацію на стандартних (базових) умовах - 30000,00 грн.
Комісія за надання кредиту - 1000,00 грн., 10000,00 + 3750,00 + 30000,00 + 1000,00 = 44750,00 (грн..) - загальна сума заборгованості за Договором про споживчий кредит №2180817 від 24.10.2021 року. Дані умови чітко прописані у кредитному договорі №2180817 від 24.10.2021 року, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2180817 від 24.10.2021 року було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09.02.2022 р.
Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум
щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості. Також зазначив, що строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним
договором №2180817 від 24.10.2021 року не було пропущено. 
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 31 жовтня 2025 року витребувано докази.
12 листопада 2025 року від представника відповідача ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення в яких він зазначає, що на позивача поширюється дія Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який обов`язково повинен вестися позивачем, зокрема, і для подання податкової звітності. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Отже, виключно первинні бухгалтерські документи є підставою для бухгалтерського обліку, що є обов`язковим і для позивача. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться також на підставі первинних документів. За пунктом 6 Глави I Положенням про Державний реєстр фінансових установ, юридична особа набуває статусу фінансової установи з дати внесення відповідного запису про неї до Державного реєстру фінансових установ. У відповідності до п. 1 Глави IV Положенням про Державний реєстр фінансових установ, Нацкомфінпослуг уносить заявника до Реєстру у разі, якщо заявник (крім недержавного пенсійного фонду та фінансової установи - ліцензіата) відповідає таким вимогам, зокрема, наявність системи бухгалтерського обліку, що відповідає вимогам законодавства. Отже, за відсутності у позивача системи бухгалтерського обліку, позивача не було б внесено до Державного реєстру фінансових установ і він би не мав статусу фінансової установи та не мав би права на надання фінансових послуг. Зазначене вказує, що твердження представника позивача про те, що позивач не має можливості надати первинні бухгалтерські документи за кредитним договором №2180817 від 24 жовтня 2021 року, що є підставою для бухгалтерського обліку позивача, є результатом перекручування норм ПК, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про Державний реєстр фінансових установ. Отже, оскільки позивач є юридичною особою, то на нього поширюється дія Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», через що бухгалтерський облік на підставі первинних бухгалтерських документів за кредитним договором №2180817 від 24 жовтня 2021 року обов`язково повинен вестися позивачем, ведення якого є однією із підстав отримання позивачем статусу фінансової установи та права на надання фінансових послуг. Таким чином, позивачем не виконано свого обов`язку з доказування первинними бухгалтерськими документами підстав позову, а саме не надано доказів видачі відповідачу на виконання умов Договору про споживчий кредит № 2180817, а як наслідок в задоволенні позову слід відмовити. Пролонгація кредитного договору не відбулась. У відповіді на відзив представник позивача зазначає: «Так як, ОСОБА_1 , продовжив користуватись кредитними коштами після строку визначеним в п.1.3. Кредитного договору, тому до нього було застосовано пролонгацію на стандартних базових умовах передбачену п. 2.3.1.2. Кредитного договору, а тому строк кредитування було продовжено на 60 днів.» Так, пролонгація строку кредитування врегульована п. 2.3. кредитного договору. У відповідності до 2.3.1. кредитного договору, - продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: 2.3.1.1. Пролонганія на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і с невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче: Строк продовження, днів 3 7 15 Максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3.00 5.00 10.00 Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, гак дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. 2.3.2. Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п.2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку визначеного згідно п. 1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів , що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком. Проте, всупереч п. 2.3. кредитного договору позивачем не надано до суду оновленого графіку платежів, як доказів направлення відповідачу, ознайомлення відповідача з оновленим графіком платежів, погодження з відповідачем такого графіку, так і доказів розміщення оновленого графіку платежів особистому кабінеті позичальника - відповідача. Слід звернути увагу суду, що представником до суду надано тільки первинний графік платежів, що вказує на відсутність оновленого графіку платежів взагалі. Отже, саме позивач по справі, який розробив проект договору кредиту повинен нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Зазначене вказує на те, що за невиконання позивачем умов пункту 2.3. кредитного договору пролонгація строку кредитування за кредитним договором №2180817 від 24 жовтня 2021 року не відбулась. Просить суд у задоволенні позовної заяви ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити. Судові витрати позивача та відповідача покласти на позивача.
Представник позивача Білотіл П.П. у відповіді на відзив просив розглядати справу без його участі.
Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява з проханням провести судове засідання за її відсутності, відзив підтримує в повному обсязі на підставах зазначених у відзиві, не заперечує проти ухвалення рішення на підставі документів наявних у матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.
Судом встановлено, що 24 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про споживчий кредит №2180817, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених у договорі, на строк 30 днів, а саме до 23.11.2021, надати позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 гривень, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки визначені договором. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . Позичальник зобов`язався, зокрема, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Договір підписано ОСОБА_5 з використанням одноразового ідентифікатора R52472.
Акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R52472, час відправки ідентифікатора позичальнику: 120:53:47 24 жовтня 2021 року, номер телефону НОМЕР_2 .
Відповідно до п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов?язків найманого працівника. Типом кредиту с кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн., у валюті: Українські гривні (п. 1.2 Договору).
З платіжного доручення 59479217 від 24 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 перераховано 10000,00 гривень на картку НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 2180817.
Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» від 05.11.2025 року, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну карту № НОМЕР_3 . 24.10.2021 року на платіжну карту № НОМЕР_3 було зарахування коштів у сумі 10000,00 грн. Кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників, відповідно підтвердити чи спростувати факт того, що платежі надходили від ТОВ «Мілоан» згідно кредитного договору №2180817, банк не може. 
09 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №80-МЛ за умовами якого, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками, у т.ч. і за кредитним договором 2180817, укладеним з ОСОБА_1 . Згідно із витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09 лютого 2022р. новому кредитору була передана заборгованість за кредитним договором 2180817, укладеним з ОСОБА_1 , в загальній сумі 44750,00 грн.
У встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом має заборгованість в сумі 44750,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків - 33750,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 1000,00 грн. 
З кредитного договору вбачається, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.11.2021.
Відповідально до п. 1.5. загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4750.00 грн. в грошовому виразі та 11,215.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 14750.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитиі кошти в день укладення цього договору, з строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
Згідно з п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Проценти за користування кредитом: 3750.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п. 1.5.2 - 1.7 Договору).
Відповідно до п. 2.3.1.2. Договору пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якшо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Так як, ОСОБА_1 , продовжив користуватись кредитними коштами
після строку визначеним в п.1.3. Кредитного договору, тому до нього було
застосовано пролонгацію на стандартних базових умовах передбачену п. 2.3.1.2.
Кредитного договору, а тому строк кредитування було продовжено на 60 днів.
Таким чином, розмір заборгованості складається з:
1. Період 30 днів (з 25.10.2021 по 23.11.2021) за який щодня нараховується
процент 1,25% від тіла кредиту (п. 1.3. та п. 1.5.2. кредитного договору). Відповідно: 1,25% від 10000,00 грн. = 125,00 грн. 125,00 грн. * 30 днів = 3750 грн.
2. Пролонгація на стандартних (базових умовах) за який щодня нараховується
процент 5,00% від тіла кредиту (п. 2.3.1.2. та п.1.6. кредитного договору). Відповідно:
5,00% від 10000,00 грн. = 500,00 грн. 60 днів * 500,00 грн. = 30000,00 грн.
3. Комісія за надання кредиту що нараховується одноразово, та складає 10,00%
від тіла кредиту (п. 1.5.1 кредитного договору). Відповідно: 10,00% від 10000,00 грн. = 1000,00 грн. 
Таким чином, по закінченню строку кредитування, заборгованість складалась з:
Тіло кредиту - 10000,00 грн.; Відсотки за користування кредитом - 3750 грн.;
Відсотки за пролонгацію на стандартних (базових) умовах - 30000,00 грн.; Комісія за надання кредиту - 1000,00 грн. - 10000,00 + 3750,00 + 30000,00 + 1000,00 = 44750,00 (грн.) - загальна сума заборгованості за Договором про споживчий кредит №2180817 від
24.10.2021 року.
Дані умови чітко прописані у кредитному договорі №2180817 від 24.10.2021 року, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного
договору, позичальник також погоджується з усіма визначеннями, умовами та
змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов
кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством,
що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору.
При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2180817 від 24.10.2021 року було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан»
згідно Договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09.02.2022 р.
Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум
щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. 
Як вбачається із відповіді АТ «Універсал Банк», на ім`я ОСОБА_6 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . 24.10.2021 року на платіжну картку № НОМЕР_3 було зарахування коштів у сумі 10000,00 грн. Повідомлено, що кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему. 
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особо внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. 
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України.
Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Посилання відповідача на те, що позивач не довів факту надання кредитних коштів належними та допустимими доказами, є безпідставними. Матеріалами справи підтверджується, що 24 жовтня 2021 року між сторонами укладено договір про споживчий кредит в електронній формі, який підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, у матеріалах справи наявні платіжне доручення про перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, зазначений позичальником при укладенні договору, а також відповідь АТ «Універсал Банк», якою підтверджено зарахування 24.10.2021 року на платіжну картку відповідача № НОМЕР_3 грошових коштів у сумі 10000,00 грн.
Оцінюючи зазначені докази у їх сукупності, суд враховує, що відповідно до відповіді АТ «Універсал Банк» на ім`я відповідача емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку 24.10.2021 року було зараховано грошові кошти у сумі 10000,00 грн. Обставина того, що кошти були зараховані через платіжну систему, у зв`язку з чим банк не володіє інформацією про платника та призначення платежу, сама по собі не спростовує факту отримання відповідачем зазначених коштів. Враховуючи, що зарахування відбулося у день укладення кредитного договору, на платіжну картку, реквізити якої були зазначені позичальником у договорі, у сумі, тотожній сумі кредиту, а також наявність платіжного доручення про перерахування ТОВ «Мілоан» саме 10000,00 грн. на цю картку, суд доходить висновку, що надані позивачем докази у своїй сукупності є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів.
Доводи відповідача щодо ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів також не можуть бути підставою для відмови у позові. Предметом доказування у даній справі є існування кредитних правовідносин, факт надання кредиту, перехід права вимоги до позивача та наявність заборгованості. Зазначені обставини підтверджуються кредитним договором, платіжним дорученням, відповіддю банку, договором відступлення права вимоги, витягом з реєстру боржників та розрахунком заборгованості. Закон не пов`язує можливість судового захисту права кредитора виключно з поданням первинних бухгалтерських документів, тоді як надані позивачем докази у своїй сукупності є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення факту виникнення і невиконання відповідачем кредитного зобов`язання.
Суд також відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування процентів після 23.11.2021 року. З умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили механізм автоматичного продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах, передбачений пунктом 2.3.1.2 договору. Вказаною умовою визначено, що у разі продовження користування кредитними коштами після спливу строку кредитування строк договору автоматично продовжується на один день щоразу, але не більше ніж на 60 днів, а проценти за цей період нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою. Такий порядок був погоджений сторонами під час укладення договору та не потребував укладення додаткової угоди.
Посилання відповідача на відсутність у матеріалах справи оновленого графіка платежів не спростовує факту настання пролонгації. Відповідно до пункту 2.3.2 кредитного договору оновлений графік платежів формується кредитодавцем після настання передбачених договором відкладальних обставин та розміщується в особистому кабінеті позичальника. Такий графік не є правочином про зміну умов договору, а лише відображає наслідки автоматичної зміни строку кредитування, яка була погоджена сторонами ще при укладенні договору. Тому відсутність такого графіка у матеріалах справи сама по собі не свідчить про ненастання пролонгації та не спростовує погодженого сторонами порядку автоматичного продовження строку кредитування.
При цьому суд враховує, що позивач не здійснював нарахування процентів після спливу погодженого сторонами строку кредитування з урахуванням його автоматичного продовження. Із наданого розрахунку вбачається, що проценти були нараховані лише за первісний строк користування кредитом тривалістю 30 днів та за період автоматичного продовження строку кредитування на стандартних умовах тривалістю 60 днів, що прямо передбачено пунктом 2.3.1.2 кредитного договору. Після завершення зазначеного строку нові проценти позивачем не нараховувалися.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо спливу позовної давності з огляду на таке.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність становить три роки.
Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення.
Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору строк кредитування становив 30 днів, а датою повернення кредиту та сплати належних платежів визначено 23.11.2021 року.
Разом із тим, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню COVID-19, строки позовної давності, визначені статтями 257-259 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану строки позовної давності також продовжуються на строк його дії.
Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 27.05.2024 року через систему «Електронний суд», тобто у межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час дії карантину та воєнного стану.
За таких обставин підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених статтею 267 ЦК України, суд не вбачає, а доводи відповідача в цій частині є безпідставними.
Суд також бере до уваги, що відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу повернення кредитних коштів повністю або частково, сплати процентів чи комісії, а також не спростував правильності проведеного позивачем розрахунку заборгованості. Самі по собі заперечення відповідача проти позову, не підтверджені належними та допустимими доказами, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.
За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами доведено факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, перехід до нього права вимоги за договором відступлення та наявність заборгованості у заявленому розмірі. Відповідач, у свою чергу, належними та допустимими доказами своїх заперечень не підтвердив і не надав доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись ст.ст.3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування», ст.ст.207, 256, 257, 259, 262, 267, 526, 527, 530, 610, 611, 626, 628, 634, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.5-13, 33-34,76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2180817 від 24 жовтня 2021 року в загальному розмірі 44750,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків - 33750,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 1000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя       О.П.Румянцев