ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/292/26 Справа № 703/7662/25 Категорія: ст. 124 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Левчук О. О. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 липня 2026 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Гаджука В.О.  (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Гаджука В.О. на постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 19.02.2026 р., якою ОСОБА_1 , який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військо-
вослужбовець в/ч НОМЕР_1 , ст. Солдат, про-
живає 
АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито у зв`язку з закінченням строку для притягнення до адмінправопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 13.11.2025 р. о 22:30 год. у с. Ротмістірвка, шосе Золотоноша-Черкаси, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW, р/номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, внаслідок чого з`їхав у кювет, де відбулося перекидання ТЗ, отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1., п. 2.3. б) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Гаджук В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення.
В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції допущено істотні порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, та її захисника без належного повідомлення про дату, час і місце судового розгляду, чим порушено право на захист.
Крім того, апелянт вважає, що вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, оскільки працівниками поліції не перевірено його пояснення щодо причин ДТП, не встановлено можливих свідків події та не зібрано достатніх доказів на підтвердження порушення ним ПДР.
На думку захисника, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП та практиці Європейського суду з прав людини, фактично перебрав на себе функції сторони обвинувачення, самостійно вживаючи заходів щодо збирання доказів вини особи.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією, участі у судовому розгляді не брав, належним чином про дату, час і місце розгляду справи повідомлений не був, копію постанови суду не отримував, а про її ухвалення дізнався лише 5.03.2026 р., після чого невідкладно звернувся за правничою допомогою та подав апеляційну скаргу. У зв`язку з цим просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Судом першої інстанції справа про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 розглянута без участі особи яка притягалася до адмінвідповідальності та її захисника.
Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або направляється особі, щодо якої її винесено.

Матеріали справи містять дані про направлення захиснику Гаджуку В.О. копії судового рішення 19.02.2026 р. ( а. пр. 82), матеріали справи містять відомості про направлення копії судового рішення ОСОБА_1 ( а. пр. 83), разом з тим, з урахуванням доводів захисника про проходження ОСОБА_1 військової служби за мобілізацією, його неприбуття до суду, а також з метою забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, захисника Гаджука В.О., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити по викладеним доводам, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що 13.11.2025 р. о 22:30 год. у с. Ротмістірвка, шосе Золотоноша-Черкаси, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW, р/номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням внаслідок чого з`їхав у кювет, де відбулося перекидання ТЗ та він отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1., п. 2.3. б) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується протоколом про адмінправопорушення ЕПР1 №512405 від 14.11.2025 р. (а. пр. 1); карткою обліку адмінправопорушення від 14.11.2025 р. ( а. пр. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.11.2025 р. ( а. пр. 5); схемою місця події від 13.11.2025 р. ( а. пр. 3); рапортом працівника поліції від 13.11.2025( а. пр. 4).
Посилання захисника на неповноту зібраних доказів та не перевірку пояснень особи не свідчать про відсутність події чи складу адмінправопорушення та зводяться до незгоди з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції.
Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адмінправопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності однієї з обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адмінстягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).
Чинними нормами КУпАП дійсно не передбачено, чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адмінправопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Вказане питання необхідно вирішувати, виходячи із системного аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд особи, яка притягується до адмінвідповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.
За змістом ст. 247 КУпАП, справа про адмінправопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і з нереабілітуючих підстав.
Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.
Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП і закривши провадження по справі у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, дотримався вказаних вимог закону.
Апеляційний суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 , як порушення вимог п. п. 2.3. б) та 12.1. ПДР, тому що вона охоплює і інші порушення та наслідки таких порушень. Суд першої інстанції перевірив ці доводи та надав вичерпну відповідь, з якою погоджується і апеляційний суд.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального права та не допустив істотних порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування постанови. 
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п. п. 2.3. б) та 12.1 ПДР, його вина у вчиненні адмінправопорушень повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду судом першої інстанції, є доведеною, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Гаджуку В.О. строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Постанову Смілянського міськсуду Черкаської обл. від 19.02.2026 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрите у зв`язку з закінченням строку накладення адмінстягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гаджука В.О. - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя     Белах А.В.