Єдиний унікальний номер 205/3937/26
Номер провадження2/205/3614/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 9768859.
Позивач зазначає, що відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного повернення суми позики та сплати процентів, передбачених умовами договору, у зв`язку із чим станом на 23.02.2021 року за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 20 440 грн 00 коп., з яких: 7 000 грн 00 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 13 440 грн 00 коп. — заборгованість за процентами за користування кредитом.
Також представник позивача зазначив, що 10.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10072020, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 113 від 23.02.2021 року до Договору факторингу № 10072020 від 10.07.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року.
Оскільки відповідач у позасудовому порядку свої договірні зобов`язання не виконує та заборгованість за вказаним договором не погашає, позивач просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» заборгованість за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року станом на 23.02.2021 року у загальному розмірі 20 440 грн 00 коп., а також судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву не подала.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник ТОВ ««Профіт Капітал» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. 
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 19.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 9768859.
Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7 000 грн 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,60 % на добу.
Матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10072020, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 113 від 23.02.2021 року до Договору факторингу № 10072020 від 10.07.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року.
Позивач, як новий кредитор, зазначає, що відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного повернення суми позики та сплати процентів, передбачених умовами договору, у зв`язку із чим станом на 23.02.2021 року за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 20 440 грн 00 коп., з яких: 7 000 грн 00 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 13 440 грн 00 коп. — заборгованість за процентами за користування кредитом.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання за вказаним договором не виконує, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо факту укладення Договору позики № 9768859 від 19.06.2020 року суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом така форма для цього виду договорів не вимагалася.
Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладення договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором — це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію, оферту, укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти, оферти, однією стороною та її прийняття, акцепту, другою стороною.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин може бути підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Судом встановлено, що 19.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 9768859.
Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7 000 грн 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,60 % на добу.
З матеріалів справи вбачається, що Договір позики № 9768859 від 19.06.2020 року укладено в електронній формі, шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували факт укладення вказаного договору, його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором або факт погодження істотних умов договору.
За таких обставин суд доходить висновку, що Договір позики № 9768859 від 19.06.2020 року є укладеним у належній формі та породжує для його сторін відповідні цивільні права й обов`язки.
Щодо факту отримання відповідачем кредитних коштів суд зазначає таке.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Матеріалами справи підтверджено, що кредит за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року надавався відповідачу у безготівковій формі на реквізити банківського рахунку, зазначеного нею як клієнтом.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а відповідачем не спростовано.
Доказів того, що кредитні кошти відповідачу не надавалися або що вона їх не отримувала, матеріали справи не містять.
У зв`язку із цим суд доходить висновку, що отримання відповідачем кредитних коштів за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року підтверджено належними доказами, а тому в силу укладеного договору у відповідача виник обов`язок повернути отримані кошти у розмірах та строки, визначені договором.
Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу суд зазначає таке.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
За змістом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідач отримані кредитні кошти у встановлений договором строк не повернула.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за основною сумою боргу за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року становить 7 000 грн 00 коп.
Відповідачем доказів повного або часткового повернення основної суми боргу суду не надано, розрахунок позивача у цій частині не спростовано.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути фактично отриману суму кредитних коштів.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7 000 грн 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення процентів за користування кредитом суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем заявлено до стягнення проценти за користування кредитом за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року за період з 19.06.2020 року по 23.02.2021 року у загальному розмірі 13 440 грн 00 коп.
Разом із тим строк користування кредитом за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року становив 30 днів, тобто до 10.07.2020 року включно.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за користування кредитом, тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Отже, проценти за користування кредитом відповідно до статті 1048 ЦК України можуть бути нараховані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
У цій справі проценти за користування кредитом підлягають стягненню лише за період дії Договору позики № 9768859 від 19.06.2020 року, а саме з 19.06.2020 року по 10.07.2020 року включно.
Згідно з розрахунком, за вказаний період заборгованість за процентами становить 1 512 грн 00 коп.
Суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом за період з 19.06.2020 року по 10.07.2020 року у розмірі 1 512 грн 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас проценти, нараховані позивачем за період після закінчення строку кредитування, а саме з 11.07.2020 року по 23.02.2021 року, у розмірі 11 928 грн 00 коп., не підлягають стягненню як такі, що нараховані поза межами погодженого сторонами строку користування кредитом.
У таких охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Однак вимоги про стягнення коштів на підставі частини другої статті 625 ЦК України у межах цієї справи позивачем не заявлялися, а тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом за період з 11.07.2020 року по 23.02.2021 року у розмірі 11 928 грн 00 коп. слід відмовити.
Щодо наявності у позивача права вимоги за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року суд зазначає таке.
Відповідно до статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу, фінансування під відступлення права грошової вимоги, одна сторона, фактор, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони, клієнта, за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи, боржника.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, наявна вимога, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Судом встановлено, що 10.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10072020, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» перейшли права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 113 від 23.02.2021 року до Договору факторингу № 10072020 від 10.07.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року.
Доказів недійсності вказаного договору факторингу суду не надано. Відповідачем наявність у позивача права вимоги не спростовано.
За таких обставин суд доходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» є належним кредитором за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року та має право вимагати стягнення заборгованості з відповідача у межах належних і обґрунтованих вимог.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не надала.
Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» слід стягнути заборгованість за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року у загальному розмірі 8 512 грн 00 коп., з яких: 7 000 грн 00 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 1 512 грн 00 коп. — заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.06.2020 року по 10.07.2020 року.
У задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом за період з 11.07.2020 року по 23.02.2021 року у розмірі 11 928 грн 00 коп. слід відмовити.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд цієї цивільної справи по суті, у судове засідання не з`явилася, заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи вирішити справу на підставі доказів, наданих позивачем, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи повинен надати суду договір про надання правничої допомоги, документи, що підтверджують обсяг виконаних адвокатом робіт, їх вартість, а також детальний опис наданих послуг.
Положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта, витрачений адвокатом час та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним.
З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. Водночас суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що заявлений розмір таких витрат є завищеним щодо іншої сторони спору.
При визначенні суми компенсації витрат на професійну правничу допомогу суд враховує складність справи, витрачений адвокатом час, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторони, а також співмірність заявлених витрат із характером спору.
Матеріалами справи підтверджується, що між Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року та Додаткову угоду № 1 від 01.07.2024 року, відповідно до яких розмір винагороди за надання професійної правничої допомоги становить 7 000 грн 00 коп.
Також матеріали справи містять довіреність від 31.12.2025 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», якою уповноважено Ушакевич М.П. представляти інтереси товариства, копію свідоцтва про право на зайняття Ушакевич М.П. адвокатською діяльністю, копію акта № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року, згідно з яким вартість професійної правничої допомоги становить 7 000 грн 00 коп., а також платіжну інструкцію № 1806 від 25.12.2025 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь Адвокатського об`єднання «Правовий курс» витрат на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи.
Аналогічний підхід застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїй практиці зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір — обґрунтованим.
Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором позики. Така категорія спорів є типовою, а позовна заява має стандартну структуру та містить переважно виклад фактичних обставин справи, посилання на норми матеріального та процесуального права, які є типовими для спорів цієї категорії.
Крім того, справа не відзначалася підвищеною складністю, не потребувала проведення значного обсягу процесуальних дій, витребування додаткових доказів з ініціативи представника позивача чи участі представника позивача у судових засіданнях.
Суд також враховує, що позовні вимоги задоволено частково, а саме у розмірі 8 512 грн 00 коп. із заявлених 20 440 грн 00 коп., що також має значення при визначенні співмірного розміру витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн 00 коп. не є співмірним зі складністю справи, фактичним обсягом виконаних робіт, витраченим часом, ціною позову, характером наданої правничої допомоги та розміром задоволених позовних вимог.
За таких обставин суд вважає співмірним та таким, що відповідає принципам розумності й справедливості, стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн 00 коп.
Щодо судового збору суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено до стягнення заборгованість у загальному розмірі 20 440 грн 00 коп., з яких судом задоволено позовні вимоги у розмірі 8 512 грн 00 коп.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 108 грн 73 коп., виходячи з такого розрахунку: 8 512 грн 00 коп. ? 2 662 грн 40 коп. : 20 440 грн 00 коп. = 1 108 грн 73 коп.
На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 16, 204, 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 626, 627, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» (місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно – Лугова, буд. 8, код ЄДРПОУ 39992082) заборгованість за Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року, станом на 23.02.2021 року, у загальному розмірі 8 512 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 1512 грн. 00 коп. – заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 19.06.2020 року по 10.07.2020 року.
3. В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам за період 11.07.2020 року по 23.02.2021 року по Договором позики № 9768859 від 19.06.2020 року у розмірі 11 928 грн. 00 коп. – відмовити. 
4. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» (місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно – Лугова, буд. 8, код ЄДРПОУ 39992082) судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп. 
5.Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал» (місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно – Лугова, буд. 8, код ЄДРПОУ 39992082) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1 108 грн.73 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.