Справа № 527/1368/26
провадження 2/527/1147/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,
за участю секретарясудових засідань - Мороз Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», яка подана представником позивача - Руденком Костянтином Васильовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
22 травня 2026 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, сформованим в системі «Електронний суд»21.05.2026.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 29.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 4848622 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого Відповідач отримав кредит у розмірі 24000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на їй платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ "КБ «ПРИВАТ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту - ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 29.07.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ "КБ «ПРИВАТ БАНК"
23.04.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту - Фактор, Позивач), укладено Договір факторингу № 23/04/25 від 23.04.2025 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №4848622 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.07.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 25.05.2026 відкрито спрощене провадження у справі та витребувано у АТ «Унвіверсал Банк" інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів тощо.
22.06.2026 до суду надійшла витребувана інформація.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній», причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак остання своїм правом не скористалася, відзиву до суду не надіслала
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору № 4848622 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та ОСОБА_1 остання отримала кредит у розмірі 2400,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ "КБ «ПРИВАТ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування.
Відповідач, відповідно до умов Кредитного договору, та Правил, в особистому кабінеті ІТС прийняла пропозицію укласти Кредитний договір та підписалав Кредитний договір 29.07.2024 року о 14:26:19 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем.
Сума кредиту за укладеним Кредитним договором становить 24000 гривень.
Відповідно до п. 1.4.1. Кредитного договору, стандартна процентна ставка 1,5 % за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 360 днів. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Відповідач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.5.4.1 Кредитного договору, Відповідач здійснює платежі з повернення заборгованості за Договором у розмірі та строки, визначені Договором.
Крім того АТ «Приват Банк» 22.06.2026 надало інформацію, на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ,в банку емітовано карту  № НОМЕР_4 ,( НОМЕР_5 ) ; номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 16-06-2026 р.: фінансовий номер телефону НОМЕР_6 ; на рахунку № НОМЕР_4 ,( НОМЕР_5 ) було зарахування коштів на суму 24000 UAН за період 29.07.2024-29.07.2024 р, а також надано виписку по рахунку та підтверджується інформацією з рахунку ОСОБА_1 , наданою АТ «КБ «Приват Банк» та довідкою ТОВ "Пейтек" від 23.04.2025 №20250423-396.
23.04.2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23/04/25 від 23.04.2025 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №4848622 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.07.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
Сума заборгованості Відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу 23/04/25 від 23.04.25 становить 118440,00 грн.
що ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ,в банку емітовано карту № НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ). Повідомляємо, що по рахунку(ах) НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ) було зарахування коштів на суму 5000 UAH за період 23.09.2019-30.09.2019 р.: від 23.09.2019 р
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 23.04.2025 року (дата переходу права вимоги до Позивача) становить 118440,00 гривень, яка складається з: - 24000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 82440,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом за період з 29.07.2024 року по 17.08.2024 року (включно); - 12000,00 грн. - заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначених цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що відповідач підписала договір, який містить відсоткові ставки за користування кредитними коштами, електронним підписом.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафом в сумі 12000,00 грн, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи ту обставину, що штраф, яка передбачена кредитним договором, нарахований у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, він підлягає списанню кредитодавцем та підстави для його стягнення за рішенням суду відсутні.
За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути із відповідача на користь Позивача 24000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 82440,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, а всього 106440,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що кредитор свої зобов`язання за договором № 4848622 від 29.07.2024 року виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. В той час як відповідач свої договірні зобов`язання не виконала і не повернула кошти у сумі та у строк, визначений договором, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 106440,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, надано копію договору про надання правової допомоги № 02/08/2024 від 02.08.2024 року, витяг з реєстру акт приймання-передачі наданих послуг № 144 від 21.04.2026, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг за збір та аналіз доказів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складення позовної заяви в справі та подання її до суду є фіксованою і становить 100000 грн.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2146,73 грн. ( 106440,00 грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 118440,00 грн (заявлені позовні вимоги) = 88,62 % (процент задоволених позовних вимог), 2662,40 (судовий збір) х 89,86 % : 100% = 2392,43 грн).
Суд позов задовольнив частково на загальну суму 106440,00 грн. Відповідно на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8986,00 грн (10000,00 грн (загальні судові витрати) х 89,86 % (відсоток задоволених вимог): 100% = 8986,00 грн).
Керуючись статтями 12, 13, 76, 78, 81, 141, 178, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Позов позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», яка подана представником позивача - Руденком Костянтином Васильовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», код ЄДРПОУ: 41915308 заборгованість за кредитним договором № 4848622 від 29.07.2024 в сумі 106440,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судовий збір у сумі 2392,43 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8986,00 грн.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, код ЄДРПОУ: 41915308);
відповідач: ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік