ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

10 липня 2026 року	Справа №160/32135/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (неповнолітнього, в особі законного представника ОСОБА_1 ) до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якій позивачі просять:
визнати протиправним рішення Комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 18.06.2025 № 739 в частині відмови матері - ОСОБА_2 , дружині - ОСОБА_1 та сину - ОСОБА_3 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168;
скасувати рішення Комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 18.06.2025 № 739 в частині відмови матері - ОСОБА_2 , дружині - ОСОБА_1 та сину - ОСОБА_3 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168;
зобов`язати Комісію Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначити матері загиблого - ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у рівних частках, як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_4 ;
зобов`язати Комісію Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначити дружині загиблого - ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у рівних частках, як члену сім`ї загиблого;
зобов`язати Комісію Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначити сину загиблого - ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у рівних частках, як члену сім`ї загиблого.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_4 , призваний за мобілізацією та який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок вогнепального поранення під час виконання бойового (спеціального) завдання в районі населеного пункту Куп`янськ-Вузловий Харківської області. Загибель у встановленому порядку визнана пов`язаною із захистом Батьківщини, а позивачам як членам сім`ї загиблого видано відповідні посвідчення. Позивачі вважають, що рішення Комісії про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, є протиправним, оскільки загибель настала під час безпосередньої участі військовослужбовця у заходах із забезпечення оборони України, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що підтверджено сукупністю доказів, а тому вони мають право на отримання зазначеної виплати.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; відповідачу встановлено строк для подання відзиву.
Відповідач подав відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, у яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що одноразова грошова допомога у розмірі 15 млн гривень за пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 виплачується за умови перебування військовослужбовця безпосередньо в районах ведення (здійснення) бойових дій та заходів з національної безпеки і оборони. За визначенням, наведеним у абзаці двадцять сьомому статті 1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій визначається рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України. Відповідач послався на наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.12.2024 № 546 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», яким за період з 01 по 30 листопада 2024 року у межах Куп`янського району визначено райони ведення воєнних (бойових) дій, серед яких населений пункт Куп`янськ-Вузловий (Куп`янська територіальна громада) відсутній, у зв`язку з чим, на думку відповідача, поранення отримано поза районами ведення бойових дій. Відповідач також зазначив, що перелік територій, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, і накази Головнокомандувача Збройних Сил України мають різні об`єкти регулювання, а Довідка про безпосередню участь особи у заходах підтверджує лише участь у виконанні завдання, але не перебування у районі ведення бойових дій; позивачі ж не позбавлені права на виплату за іншим порядком.
Розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (частина перша статті 257, частина п`ята статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.02.2024 призваний за мобілізацією на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 та з 14.02.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту на посаді слюсаря-монтажника майстерні технічного обслуговування автомобільної техніки батальйону охорони.
Згідно з бойовим розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2024 № 635ДСК та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2024 № 142 солдат ОСОБА_4 у складі команди вибув з місця постійної дислокації військової частини до населеного пункту АДРЕСА_1 з метою виконання завдань за призначенням.
26.11.2024 приблизно о 00 годині 15 хвилин в районі населеного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 загинув внаслідок вогнепального поранення. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 27.11.2024 № 12-17/473-шв/24, виданого КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», причиною смерті є вогнепальне проникаюче кульове поранення шиї з руйнуванням шийного відділу хребта, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені вогнепальною зброєю; місце й обставини, при яких відбулася травма, - отримання поранення на бойових позиціях. Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.12.2024.
Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2024 № 144 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу частини у зв`язку зі смертю; смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини).
Відповідно до акта службового розслідування від 18.01.2025 № 983/1.23-39/198 за результатами розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_4 під час означених подій виконував бойове (спеціальне) завдання, перебував у захисному спорядженні (шолом та бронежилет), його загибель не є наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; смерть настала внаслідок дій ворога під час дії воєнного стану, а загибель визнано пов`язаною із захистом Батьківщини. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2025 № 36 загибель солдата ОСОБА_4 визнано пов`язаною із захистом Батьківщини.
Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії від 25.02.2025 № 759 поранення, яке отримав солдат ОСОБА_4 , та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.
Відповідно до Довідки від 19.03.2025 № 943 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, солдат ОСОБА_4 дійсно брав безпосередню участь у зазначених заходах, перебуваючи в районі: населений пункт Куп`янськ-Вузловий - населений пункт Осинове Куп`янського району Харківської області.
Позивачам як членам сім`ї загиблого (померлого) Захисника України видано посвідчення: ОСОБА_2 - серії НОМЕР_3 від 27.03.2025, ОСОБА_1 - серії НОМЕР_4 від 03.04.2025, ОСОБА_3 - серії НОМЕР_5 від 03.04.2025.
Позивачі як члени сім`ї загиблого військовослужбовця (мати, дружина та син) звернулися із заявами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, документи за якими надійшли до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (вх. № 1090 від 10.04.2025). Рішенням Комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 18.06.2025 № 739, у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено у зв`язку з тим, що військовослужбовець під час загибелі не перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення цих заходів.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачі звернулися до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті, надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист. За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Конституційний Суд України у рішеннях від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022 та від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 наголосив на необхідності посиленого соціального захисту осіб, які захищають суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей, і на конституційному обов`язку держави забезпечити таким особам соціальні гарантії високого рівня.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дію якого у подальшому неодноразово продовжено, у тому числі на дату загибелі військовослужбовця.
Правові засади соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до пункту 1 статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є гарантованою державою виплатою, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону № 2011-XII визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, до яких належать, зокрема, вдова (вдівець), діти та батьки загиблої (померлої) особи. Абзацом другим пункту 3 статті 16-2 цього Закону встановлено, що розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, становить 15 мільйонів гривень.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн гривень.
Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Державної спеціальної служби транспорту в період дії воєнного стану затверджено наказом Міністерства оборони України від 25.05.2023 № 308, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.06.2023 за № 954/40010. Питання діяльності та прийняття рішень з виплати одноразової грошової допомоги врегульовано Положенням про Комісію Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 05.03.2024 № 154. Право особи на отримання одноразової грошової допомоги визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.
Верховний Суд у постановах від 29.03.2024 у справі № 440/3321/23 та від 21.08.2024 у справі № 160/20229/22 сформулював, що обставинами, які вказують на виникнення у членів сім`ї загиблого військовослужбовця права на одноразову грошову допомогу в розмірі, встановленому пунктом 2 постанови № 168, є: загибель військовослужбовця під час дії воєнного стану; настання загибелі внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; перебування військовослужбовця безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; або смерть внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних обставин у період дії воєнного стану.
Застосовуючи наведені норми до встановлених обставин, суд виходить з того, що загибель солдата ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у період дії воєнного стану, під час виконання ним обов`язків військової служби. Матеріалами справи, зокрема бойовим розпорядженням командира військової частини від 25.11.2024 № 635ДСК, лікарським свідоцтвом про смерть від 27.11.2024 № 12-17/473-шв/24 (з відомостями про отримання поранення на бойових позиціях), актом службового розслідування від 18.01.2025 № 983/1.23-39/198, наказом командира військової частини від 22.01.2025 № 36, витягом з протоколу військово-лікарської комісії від 25.02.2025 № 759 та Довідкою від 19.03.2025 № 943, підтверджено, що загибель настала внаслідок безпосередньої участі військовослужбовця у заходах із забезпечення оборони України, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, які він здійснював, перебуваючи в районі населеного пункту Куп`янськ-Вузловий - населеного пункту Осинове Куп`янського району Харківської області. Загибель у встановленому порядку визнана пов`язаною із захистом Батьківщини.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що поранення отримано поза районами ведення бойових дій, оскільки населений пункт Куп`янськ-Вузловий не включено до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.12.2024 № 546. Пункт 2 постанови № 168 пов`язує право на виплату не лише з веденням бойових дій, а і з участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебуванням безпосередньо в районах їх здійснення. Невключення конкретного населеного пункту до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій саме по собі не є достатньою підставою для відмови у виплаті, якщо факт безпосередньої участі військовослужбовця у відповідних заходах та настання загибелі під час їх здійснення підтверджено належними і допустимими доказами. Аналогічний за змістом правовий підхід, за яким вирішальним є документально підтверджений факт фактичної участі особи у виконанні відповідних завдань, а не формальне віднесення території до того чи іншого переліку, викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2025 у справі № 280/11142/24.
Крім того, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Куп`янську міську територіальну громаду віднесено до територій можливих бойових дій із датою початку 17.09.2022, а наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 визначено період можливих бойових дій на цій території - з 17.09.2022 до 20.12.2024, що охоплює дату загибелі військовослужбовця. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 725-р населені пункти Куп`янськ-Вузловий та Осинове (Осинівська громада) входять до складу Куп`янської територіальної громади. Зазначене додатково підтверджує, що загибель військовослужбовця настала в районі здійснення заходів із відсічі збройної агресії.
Доводи відповідача про те, що Довідка від 19.03.2025 № 943 підтверджує лише участь у виконанні завдання, але не перебування у районі здійснення відповідних заходів, суд відхиляє як такі, що не відповідають змісту цього доказу, оскільки Довідкою прямо засвідчено безпосередню участь військовослужбовця у заходах із забезпечення оборони України та відсічі збройної агресії саме у районі населеного пункту Куп`янськ-Вузловий - населеного пункту Осинове. Посилання відповідача на наявність у позивачів права на отримання виплати за іншим порядком не спростовує наявності у них права на одноразову грошову допомогу за пунктом 2 постанови № 168 за встановлених у цій справі обставин.
З урахуванням наведеного, а також ураховуючи конституційний принцип посиленого соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей і те, що будь-які сумніви щодо наявності умов для здійснення соціальної виплати особі, яка загинула, захищаючи Батьківщину, мають тлумачитися на її користь, суд дійшов висновку, що позивачі як члени сім`ї загиблого військовослужбовця (мати, дружина та неповнолітній син) мають право на одноразову грошову допомогу у розмірі, встановленому пунктом 2 постанови № 168 та абзацом другим пункту 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII, - 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками між усіма отримувачами. За наявності трьох отримувачів розмір частки кожного з них становить 5 000 000 гривень.
Отже, рішення Комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 18.06.2025 № 739, у частині відмови позивачам у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги є протиправним та підлягає скасуванню, а належним способом захисту порушеного права позивачів є зобов`язання відповідача призначити та виплатити їм відповідну одноразову грошову допомогу.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно. За наслідками перевірки оскаржуваного рішення за наведеними критеріями суд встановив його невідповідність частині другій статті 2 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів. Відповідно до частин першої, другої статті 77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до статті 90 цього Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Відповідач правомірності оскаржуваного рішення належними та допустимими доказами не довів.
Позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позовної заяви (пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»), у зв`язку з чим питання про розподіл судового збору судом не вирішується.
За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 18.06.2025 № 739, в частині відмови ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.
Зобов`язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту (ЄДРПОУ 33145904) призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі, встановленому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, - 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) гривень, рівними частками, по 5000000 (п`ять мільйонів) гривень, членам сім`ї загиблого:
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) - матері загиблого;
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) - дружині загиблого;
ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) - сину загиблого, в особі законного представника ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Єфанова