Справа № 148/123/26
Провадження №2/145/604/2026
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2026 селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І. І. ,
за участю: секретаря судового засідання Коржан Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: вул. Лісова, буд. 2, місто Бровари, 07400, ЄДРПОУ 35625014

в особі представника позивача - Степанчук Ольги Анатоліївни,
до
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.06.2024 між первісним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики №7504779, за умовами якого відповідачу було передано у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ`та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача в сумі 15245 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5175 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 5070 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 15245 грн та судові витрати.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.
Вказану ухвалу було надіслано відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення, 28.03.2026 вручено особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 64).
Відповідач у встановлені судом строки правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд встановив такі фактичні обставини.
На підтвердження позовних вимог щодо стягнення за договором позики №7504779 від 05.06.2024 позивачем до позовної заяви долучені договір позики (а.с.6-11), додаток №1 до договору (розрахунок) (а.с.11 зворот-13), додаткова угода №1 до договору позики №№7504779 (а.с.15), додаток №1 до додаткової угоди №1 (розрахунок) (а.с.16-17), графіки обов`язкових платежів (а.с. 12 зворот, 17 зворот), які підписані відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.
05.06.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики №7504779, за умовами якого відповідачу шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника було передано у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою (а.с.6-11).
Відповідно до п.2.3 договору позики: тип позики - довгострокова, сума позики - 5000 грн; строк позики - до 24.08.2024; дата надання позики: 05.06.2024, дата повернення позики - 24.08.2024.
Відповідно до п.2.4 договору позики акційна процентна ставка становить - 0,01000% за день за умови акційних пропозицій; базова процентна ставка, фіксована, становить - 1,50000%, основна процентна ставка - 1,50000% на день.
Відповідно до п.6.2. договору позики за неправомірне користування позикою/її частиною позикодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмірі 12.00% від суми позики на 4-й день неправомірного користування, в розмірі 3.00% від суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування.
Відповідно до довідки ТОВ "УПР" №2782_241213101241 від 13.12.2024, згідно якої на виконання договору про переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 2022-07-08 05.06.2024 14:14:46 успішно прийнято платіж на користь ТОВ «МАНІФОЮ» на суму 5000,00 грн, на карту НОМЕР_2 (а.с. 25).

05.07.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено додаткову угоду №1 до договору позики №7504779 (а.с.15-17), за умовами якої сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією угодою. Основні параметри позики в межах дії цієї додаткової угоди: сума позики - 5000 грн; строк користування позикою - до 23.09.2024 (80 днів); дата повернення позики - 23.09.2024.
Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за цією Додатковою угодою: базова процентна ставка, фіксована, становить - 1,50000% на день, застосовується протягом першого розрахункового періоду за цією Додатковою угодою; основна процентна ставка - 1,50000% на день, застосовується протягом усього строку позики, крім першого розрахункового періоду за цією Додатковою угодою; денна процентна ставка за цією угодою становить 0,65625%.
Додаткова угода набуває чинності з дати її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним представником ТОВ «МАНІФОЮ», сума заборгованості за договором позики №7504779 від 05.06.2024 станом на 23.09.2024 складає 15245 грн (а.с. 26).
11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ`передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників №9, в тому числі до відповідача в сумі 15245 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5175 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 5070 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с.27-33, 34).

Надаючи оцінку дослідженим у справі доказам та встановленим на їх підставі правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначено Законом України "Про споживче кредитування".
Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що кредитна лінія - вид кредиту, надання якого здійснюється повністю або частинами в узгоджені сторонами строки протягом строку кредитування. При цьому може бути передбачено право споживача отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту у разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, визначеного в договорі про споживчий кредит.
Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Доказів про неправомірність кредитного договору матеріали справи не містять.
У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Висновки суду.
Судом встановлено, що 05.06.2024 між первісним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики №7504779, за умовами якого відповідачу було передано у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
Відповідачка не дотрималась умов договору та не сплатила необхідні платежі за позикою, у зв`язку з чим за нею виникла заборгованість, яка нею не спростована.
11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, зокрема і до відповідача за договором позики №7504779.
Заборгованість відповідачки за договором позики відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості склала 15245 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5175 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 5070 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки він відповідає умовам укладеного кредитного договору, нарахування процентів здійснено в межах строку дії договору, який в свою чергу відповідає вимогам законодавства, яке регулює відносини споживчого кредитування в Україні.
Водночас, щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами на прострочену позику у сумі 5070 грн, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 , тобто станом на 05.06.2024, так і на час подання позовної заяви та ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, проценти на прострочену позику, нараховані позивачем, підлягають списанню кредитодавцем, а в даному випадку позивачем, як його правонаступником.
Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором позики №7504779 у розмірі 10175 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5175 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами на прострочену позику відмовити.

Розподіл судових витрат.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 грн, сплату якого підтверджено платіжною інструкцією від 23.12.2025 №149174 (а.с.1). Інших судових витрат не заявлено.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в розмірі 10175 грн, що складає 66,74% розміру заявлених позовних вимог, сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 66,74% від сплаченого позивачем судового збору, тобто 2020,89 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 133, 137, 141, 211, 247, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №7504779 від 05.06.2024 у розмірі 10175 (десять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2020 (дві тисячі двадцять) гривень 89 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24 липня 2026 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження:місце знаходження: вул. Лісова, буд. 2, місто Бровари, 07400, ЄДРПОУ 35625014
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя  Патраманський І. І.