ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | Справа №160/14709/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська металева торгова група” (вул. Дмитра Кедріна, б.46, м. Дніпро, 49008, код ЄДРПОУ 41197831) до Рівненської митниці (вул.Соборна, б.104, м.Рівне, 79007, код ЄДРПОУ 43958370) про визнання дій протиправними та скасування рішення, 
установив:
21 травня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги: 
- визнати незаконним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000027/1 від 24.03.2025 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що позивач з метою митного оформлення товарів подав до митниці електронну митну декларацію. Під час декларування товару за вказаною в електронній митній декларації позивач обрав основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 58 Митного кодексу України. Так позивач вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, тому, позивач робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 р. позов залишено без руху. Встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме надати до суду докази реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська металева торгова група” електронного кабінету, відповідно до статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання ухвали суду 02.06.2025 р., позивачем 05.06.2025 р. усунуто недоліки позовної заяви.
11 червня 2025 року від Рівненської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 24.03.2025 за митною декларацією (далі – МД) №25UA204150000752U6 декларантом ФОП ОСОБА_1 заявлено до митного оформлення товар : « 1. Прокат плоский з нелегованої сталі, марка сталі DX51D завширшки більше 600мм, покриття цинкове у рулонах відповідно до EN 10346 DX51D розмір ALZinc100-150g: 0.47x1250xcoil Zinc150 - 152.050т. (28 рулонів) 0.42x1250xcoil Zinc100 - 152.050т. (14 рулонів) Вага рулонів: 3-6 тн Пакування:експортне стандартне пакування для морських перевезень (із захисним зовнішнім металевим листом) горизонтального типу на дерев`яних піддонах Країна виробництва – India Виробник: JSW STEEL COATED PRODUCTS LIMITED Торговельна марка: немає даних» . Товари заявлено на комерційних умовах поставки CFR PL GDANSK з комплектом документів до неї. Митна вартість товарів визначена декларантом за основним методом на підставі положень статті 58 Митного кодексу України (далі – МКУ). Правове регулювання порядку та методів визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, здійснюється розділом III Митного кодексу України і базується на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Митну вартість імпортованих товарів не визнано за рівнем, визначеним декларантом, оскільки, декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р. Крім цього, митну вартість імпортованих товарів не визнано за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення документи є неповними та містять розбіжності: - відповідно до п.4.1 Контракту від 01.12.2023 №01/12/2023 продавець зобов`язується: відповідати умовам, зазначеним в замовленні, отриманому та/або підтвердженому покупцем; замовлення має бути надіслано поштою/факсом і, у виняткових випадках, телефонним дзвінком, у цьому випадку представник продавця повинен скласти замовлення/ накладна від імені покупця; однак такого замовлення надано не було. Щодо ненадання замовлення варто наголосити наступне, замовлення в розуміння Контракту є невід`ємною частиною котракту, оскільки деталізує його умови. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 53 Митного кодексу України, зазначається, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, належить і зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності. Ненадання вказаного документу може свідчити про неможливість врахування всіх даних, зокрема які зазначаються у цьому замовленні та які впливають на розрахунок та числові значення митної вартості. Як наслідок, згідно пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України зазначено, що “Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу. - рахунком-проформою від 12.11.2024 № W/AL-ZN/24-25/3000/0133 передбачено 30% передплати, інвойсом від 23.01.2025 №7134021247 – 100% передплати. Декларантом надано платіжні інструкції в іноземній валюті від 18.11.2024 №б/н на суму 61 100,0 дол.США та від 02.01.2025 №б/н – на 141 296,0 дол.США. (разом 202 396,0 дол. США), що не відповідає умовам оплати. Інформація про зарахування суми в рахунок майбутніх платежів в рахункупроформі чи інвойсі відсутня. Також, надані платіжні інструкції не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки платіжна інструкція в іноземній валюті – це розпорядження щодо виконання платіжної операції та не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця; Разом з тим варто наголосити, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 53 Митного кодексу України, зазначено, що до документів, які підтверджують митну вартість також належать рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). Водночас варто наголосити, що дані зазначені у рахунку-проформі від 12.11.2024 № W/AL-ZN/24-25/3000/0133 та інвойсі від 23.01.2025 №7134021247 відрізняються. Згідно рахунку-проформи від 12.11.2024 року була передбачена загальна вартість товару - 203600 доларів США. В той же час, як згідно з інвойсом від 23.01.2025 року товари передбачалися загальною вартістю 202395 доларів США. Крім цього є різниця у вазі оскільки у інвойсі від 23.01.2025 року, перша товарна позиція - 0.470 mm x 1.250 mmXCoil 150 g вагою нетто 152,050 мегатонн (брутто - 153,885 мегатонн), а друга товарна позиція - 0.420 mm x 1.250 mm XCoil 100 g вагою нетто 77,660 мегатонн (брутто - 77,870 мегатонн). У проформі-інвойсі перша товарна позиція - 0.470 mm x 1.250 mm XCoil 150 g вагою нетто 155 мегатонн, а друга товарна позиція - 0.420 mm x 1.250 mm XCoil 100 g вагою 75 мегатонн. Варто наголосити, що згідно з графою 70 платіжних інструкцій від 18.11.2024 №б/н та від 02.01.2025 №б/н, оплата здійснювалася як передплата за контракт 01/12/2023 від 01.12.2023, згідно проформи-інвойсу JSW/AL-Z N/24-25/3000/0133 від 12.11.2024. Разом з тим, заявлено до митного оформлення товар у кількісті, вазі і за тою вартістю як зазначено у інвойсі від 23.01.2025 року. Крім цього варто наголосити на тому, що оплата за товар, здійснювалася до виставлення інвойсу від 23.01.2025, а саме 18.11.2024 була здійснена проплата на суму 61 100,0 дол.США та 02.01.2025 – на суму 141 296,0 дол.США, тобто загальною сумою 202 396,0 дол. США, водночас до виставлення інвойсу, вказаної суми не існувало, оскільки оплата здійснювалася за проформою-інвойсом. Таким чином, з огляду на те, що при оплаті товару Позивач оплачує товар за проформою-інвойсом, то він повинен був оплатити суму у розмірі 203600 доларів США, що не відповідає загальній сумі оплати згідно платіжних інструкцій. Разом з тим, відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 Митного кодексу України зазначається, що до документів, що підтверджують митну вартість належать, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Тобто, вказані платіжні документи, повинні стосуватися того товару, який був заявлений до митного оформлення. Водночас, згідно граф платіжного документа, оплата була здійснена за товар, зазначений у проформі-інвойсі, який за своєю вагою та характеристиками не відповідає тому, що заявлений до митного оформлення. - умови поставки CIF CY (Інкотермс 2000) зазначені в рахунку-проформі від 12.11.2024 №W/AL-ZN/24-25/3000/0133 та інвойсі від 23.01.2025 №7134021247 не кореспондуються із умовами поставки, заявленими декларантом в митній декларації (CFR GDANSK, PL) та зазначено без порту призначення (географічний пункт виконання умов поставки не визначено). Це може свідчити про не включення всіх необхідних транспортних витрат до митної вартості відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України; Відповідно до пункту 5,6 та 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, вказано, що “при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів. Згідно з умов поставки CIF Інкотермс 2000 продавець несе відповідальність за доставку товару до названого порту призначення, включаючи вартість замовлення, страхування та фрахт (відповідальність переходить до покупця, коли товар буде доставлено до порту призначення). Разом з тим, що і у графі 20 відмовної митної декларації та у позові, Позивач посилається на умови поставки CFR GDANSK, PL, водночас вказана інформація щодо цих умов поставки у документах, що підтверджують митну вартість відсутня, а отже, це створює ризики неврахування всієї інформації, що впливає на визначення митної вартості в частині транспортних витрат. Разом з тим, документів, які б усунули або б спростували розбіжності щодо умов поставки та в цілому рівня митної вартості в частині транспортних витрат позивачем не надано. - відповідно до п.4.3. Договору про надання транспортно експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно- імпортних та транзитних вантажів від 15.05.2024 №1505/24-01, оплата робіт та послуг здійснюється Клієнтом на умовах передплати на підставі рахунків, виставлених Експедитором, якщо в Заявці або інших додатках до Договору на конкретну партію вантажу не узгоджені інші терміни, порядок і умови розрахунків, банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортних послуг не надано; азом з тим, згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України зазначено, що до документів, що підтверджують митну вартість належать, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, а також і транспортних витрат. З огляду на те, що оплата робіт та послуг здійснюється Клієнтом на умовах передплати на підставі рахунків, виставлених Експедитором, то з цього випливає, що оплата до моменту митного оформлення повинна була б бути здійснена, що повинно бути підтверджено банківськими платіжними документами. З огляду на заявлені умови поставки, необхідним при визначенні митної вартості є врахування транспортних витрат, ненадання Позивачем документів, які підтверджують числові значення транспортних витрат та факт її сплати як складової митної вартості створює ризики щодо заниження рівня заявленої митної вартості. - до митного оформлення надано рахунок про надання транспортноекспедиційних послуг від 19.03.2025 №6567 та документ, що підтверджує вартість перевезення від 19.03.2025 № 6567, у яких зазначено лише 9 контейнерів з товаром. Разом з тим до цілей митного оформлення надано товар в 10 контейнерах, що може свідчити про не включення всіх необхідних транспортних витрат до митної вартості відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України; Відповідно до підпункту б пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, зазначено, що “при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати, понесені покупцем, в тому числі вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами. Разом з тим розбіжність у контейнерах може безпосередньо впливати на рівень митної вартості заявленого товару. - в копіях митних декларацій країни відправлення від 12.01.2025 №SB22130120251114, від 13.01.2025 №SB22130120251750 та від 13.01.2025 №SB22140120251050 зазначений порт відправлення Jawaharlal Nehru, IN, що не кореспондується з коносаментом від 24.01.2025 №248929536, згідно з якого порт завантаження Hnava Sheva, IN. З огляду на те, що числові показники транспортних витрат, з урахувань умов поставки не є підтвердженими документально через наявні розбіжності в документах, саме тому, застосувати метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, неможливо, оскільки відсутня така складова митної вартості як транспортні витрати. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України зазначається, що «митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари». Частина 3 статті 53 Митного кодексу України передбачає, що «у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені цією статтею. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України Декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Водночас, у цій ситуації, на основі поданих Позивачем документів та наявних у них розбіжностей не є можливим перевірити правильність визначення митної вартості за вказаний товар на рівні заявленому Позивачем. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням 3 резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. В ході консультацій з позивачем, митницею було запропоновано за надати додаткові документи згідно з переліком: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) замовлення, отримане та/або підтверджене покупцем; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів по всьому маршруту слідування в 10 контейнерах; 5) банківські платіжні документи, що підтверджують вартість транспортноекспедиторського обслуговування (за наявності). Разом з тим згідно відповіді вих. №2403/1 від 24.03.2025 Позивач повідомив, що усі наявні документи, щодо вартості вантажу були наданні, інших документів надати не можу та просив продовжити оформлення товару або прийняти рішення, щодо ціни товару за ВМД №25UA204150000752U6 від 24.03.2025 без урахування терміну передбаченого частиною 3 статті 53 Митного Кодексу України. Для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби: Товар №1 – МД від 20.03.2025 № UA204150/2025/000710 – 3,01 USD/кг; Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 122768,0538 дол. США що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 5085396,5389 грн. Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 01.04.2025 25UA204150000845U6, з врахуванням частини 7 статі 55 МКУ. Сума додатково нарахованих митних платежів становить 145792,86 грн. (за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг).
11 червня 2025 року від Рівненської митниці надійшла заява, в якій вони просять здійснювати розгляд вказаної позовної заяви в судовому засіданні з викликом сторін.
16 червня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач підтримав позовні вимоги та просить задовольнити позов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 р. продовжено розгляд справи №160/14709/25.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 р. у задоволенні заяви Рівненської митниці про розгляд справи за правилами загального провадження у справі №160/14709/25 відмовлено.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська металева торгова група» (код ЄДРПОУ 41197831) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
01.12.2023 між компанією JSW Steel Coated Products Limited, Індія (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металева торгова група» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №01/12/2023.
Згідно п. 3 контракту від 01.12.2023 №01/12/2023, укладеного позивачем з компанією "JSW Steel Coated Products Limited" (Індія) визначено, що ціна фіксується у Інвойсі.
Згідно проформи-інвойсу від 12.11.2024 року №JSW/AL-ZN/24-25/3000/0133, за комерційним інвойсом від 23.01.2025 року № 7134021247, отримав товар - прокат плоский з нелегованої сталі з покриттям сплавом цинку у рулонах, новий, в кількості 228710 кг, вартістю 202395,65 доларів США, виробник „JSW Steel Coated Products Limited” (Індія).
Позивач здійснив 100% передоплату за товар на банківський рахунок компанії „JSW Steel Coated Products Limited” (Індія) наступним чином: - 61100 доларів США платіжною інструкцією в іноземній валюті від 18.11.2024 року; - 141296 доларів США платіжною інструкцією в іноземній валюті від 02.01.2025 року.
Загальна сума за цими платіжними документами, яку позивач оплатив іноземному контрагенту, складає 202 396 доларів США, що повністю відповідає сумі, зазначеній в комерційному інвойсі від 23.01.2025 року № 7134021247.
Для визначення митної вартості товару додаються транспортні витрати позивача по доставці товару до кордону України, які склали 758831,32 гривень, про що зазначено в графі 17 оскаржуваного рішення (копія рахунку на оплату послуг транспортно – експедиційної компанії від 19.03.2025 року №6567).
Даний товар був заявлений Позивачем Відповідачу по митній декларації від 24.03.2025 року №25UA204150000752U6 в режимі імпорту. В графі 43 даної митної декларації було зазначено, що ним застосований основний - 1 метод визначення вартості, тобто метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Даний метод визначений ст.58 МК України.
Відповідачем 24.03.2025 року винесене рішення про коригування митної вартості №UA204150/2025/000027/1, відповідно до якого, митну вартість задекларованого товару скориговано та визначено на підставі ст.64 МК України, тобто, резервним методом визначення митної вартості.
В рішенні від 24.03.2025 №UA204150/2025/000027/1 зазначено таке: І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 2) подані до митного оформлення документи є неповними та містять розбіжності: - відповідно до п.4.1 Контракту від 01.12.2023 №01/12/2023 продавець зобов`язується: відповідати умовам, зазначеним в замовленні, отриманому та/або підтвердженому покупцем; замовлення має бути надіслано поштою/факсом і, у виняткових випадках, телефонним дзвінком, у цьому випадку представник продавця повинен скласти замовлення/ накладна від імені покупця; однак такого замовлення надано не було; - рахунком-проформою від 12.11.2024 № W/AL-ZN/24-25/3000/0133 передбачено 30% передплати, інвойсом від 23.01.2025 №7134021247 – 100% передплати. Декларантом надано платіжні інструкції в іноземній валюті від 18.11.2024 №б/н на суму 61 100,0 дол.США та від 02.01.2025 №б/н – на 141 296,0 дол.США. (разом 202 396,0 дол. США), що не відповідає умовам оплати. Інформація про зарахування суми в рахунок майбутніх платежів в рахунку-проформі чи інвойсі відсутня. Також, надані платіжні інструкції не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки платіжна інструкція в іноземній валюті – це розпорядження щодо виконання платіжної операції та не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця; - умови поставки CIF CY (Інкотермс 2000) зазначені в рахунку-проформі від 12.11.2024 №W/AL-ZN/24-25/3000/0133 та інвойсі від 23.01.2025 №7134021247 не кореспондуються із умовами поставки, заявленими декларантом в митній декларації (CFR GDANSK, PL) та зазначено без порту призначення (географічний пункт виконання умов поставки не визначено). Це може свідчити про не включення всіх необхідних транспортних витрат до митної вартості відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України; - відповідно до п.4.3. Договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно- імпортних та транзитних вантажів від 15.05.2024 №1505/24-01, оплата робіт та послуг здійснюється Клієнтом на умовах передплати на підставі рахунків, виставлених Експедитором, якщо в Заявці або інших додатках до Договору на конкретну партію вантажу не узгоджені інші терміни, порядок і умови розрахунків, банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортних послуг не надано; - до митного оформлення надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 19.03.2025 №6567 та документ, що підтверджує вартість перевезення від 19.03.2025 № 6567, у яких зазначено лише 9 контейнерів з товаром. Разом з тим до цілей митного оформлення надано товар в 10 контейнерах, що може свідчити про не включення всіх необхідних транспортних витрат до митної вартості відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України; - в копіях митних декларацій країни відправлення від 12.01.2025 №SB22130120251114 , від 13.01.2025 №SB22130120251750 та від 13.01.2025 №SB22140120251050 зазначений порт відправлення Jawaharlal Nehru, IN, що не кореспондується з коносаментом від 24.01.2025 №248929536, згідно з якого порт завантаження Hnava Sheva, IN. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості ІІ. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України, Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості товару митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 22.11.2024 № UA204150/2024/003701 – 1,07 дол. США/кг. ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) замовлення, отримане та/або підтверджене покупцем; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів по всьому маршруту слідування в 10 контейнерах; 5) банківські платіжні документи, що підтверджують вартість транспортно-експедиторського обслуговування (за наявності). У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних товарів (статі 59 – 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 22.11.2024 № UA204150/2024/003701 – 1,07 дол. США/кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 244 719,70 дол. США (228710 кг * 1,07 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 10 162 646,29 грн (244 719,70 дол. США * 41,5277 грн/дол. США)
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 ст. 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як встановлювалося судом, рішення про коригування митної вартості товарів, які прийняті митницею фактично обґрунтовані тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняті митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів мають містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Втім, як видно зі змісту спірного рішення, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарі передбачених п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі №809/278/17, у постанові від 27.07.2018 у справі №809/1174/17, у постанові від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, у постанові від 01.04.2021 у справі №260/695/19.
Як визначено у ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).
У свою чергу, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Зокрема, неповнота та розбіжності у поданих документах, на думку митниці, полягає у тому, що не надано замовлення, передбаченого пунктом 4.1 контракту.
Суд критично оцінює посилання відповідача на неподання позивачем замовлення, передбаченого пунктом 4.1 Контракту, як на підставу для невизнання заявленої митної вартості.
Сам по собі факт неподання зазначеного документа не свідчить про недостовірність заявленої митної вартості та не є достатньою підставою для її коригування. Відповідачем не наведено жодних мотивів, які б свідчили про те, що саме замовлення містить відомості щодо числових значень складових митної вартості або що без цього документа неможливо перевірити ціну товару, яка фактично сплачена чи підлягає сплаті.
Відповідач не обґрунтував, які саме обставини, що мають значення для визначення митної вартості, неможливо встановити без подання замовлення.
За таких обставин посилання відповідача на відсутність замовлення має формальний характер, не підтверджує наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості та не може бути самостійною підставою для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості товарів за ціною договору.
Суд не погоджується із доводами відповідача про те, що розбіжності між умовами оплати, зазначеними у рахунку-проформі, інвойсі та платіжних документах, а також подання платіжних інструкцій замість документів, які підтверджують фактичне зарахування коштів продавцю, свідчать про неможливість визнання заявленої митної вартості.
Так, відповідач посилається на те, що рахунком-проформою передбачено здійснення 30 % передоплати, тоді як інвойсом визначено 100 % передоплату, а подані платіжні інструкції не підтверджують фактичного перерахування коштів продавцю. Однак зазначені обставини самі по собі не свідчать про недостовірність заявленої митної вартості та не впливають на числові значення її складових.
Суд зазначає, що порядок, строки та умови здійснення розрахунків між сторонами зовнішньоекономічного договору не є складовими митної вартості товару. Зміна умов оплати, визначених рахунком-проформою та комерційним інвойсом, за відсутності доказів зміни ціни товару або інших істотних умов поставки, не може розцінюватися як обставина, що ставить під сумнів правильність визначення митної вартості.
Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що зазначення у рахунку-проформі та інвойсі умов поставки CIF CY, тоді як у митній декларації декларантом заявлено умови поставки CFR GDANSK, PL, саме по собі свідчить про невключення всіх транспортних витрат до митної вартості товару.
Водночас сам факт розбіжності у зазначенні умов поставки не є безумовним доказом неправильності визначення митної вартості та не свідчить про невключення окремих її складових.
Суд зазначає, що у спірному рішенні відповідач не встановив, які саме витрати не були включені до митної вартості, не визначив їх розмір, не навів доказів того, що страхові чи транспортні витрати фактично понесені покупцем поза межами заявленої митної вартості та підлягали включенню до неї відповідно до положень статті 58 Митного кодексу України.
Натомість висновок відповідача ґрунтується виключно на припущенні про те, що така розбіжність може свідчити про невключення всіх транспортних витрат до митної вартості.
Однак припущення не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості. Обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливлюють визначення митної вартості за основним методом або свідчать про неповноту заявлених відомостей, покладається саме на митний орган.
Суд критично оцінює посилання відповідача на неподання банківських документів, що підтверджують оплату транспортно-експедиторських послуг, як на підставу для невизнання заявленої митної вартості.
Крім того, положення п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України та Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надані перевізником довідки про транспортно-експедиторські витрати є допустимими доказами розміру таких витрат. Наведена норма не встановлює обов`язку декларанта підтверджувати транспортні витрати виключно банківськими документами про їх оплату та не визначає такі документи єдиним належним доказом відповідних витрат.
Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Така правова позиція викладена, зокрема, в пункті 2.11 Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012, затвердженої Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 у справі №810/2784/18 та від 11.04.2022 у справі №1.380.2019.006980, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.
З приводу доводів відповідача, що у митних деклараціях країни відправлення та коносаменті зазначено різні порти відправлення, що, на думку митниці, свідчить про ризик подання неповних відомостей щодо умов придбання товару та складових його митної вартості, суд зазанчає, що критично оцінює посилання відповідача на невідповідність відомостей щодо порту відправлення, зазначених у митних деклараціях країни відправлення та коносаменті, як на підставу для невизнання заявленої митної вартості. Як убачається з матеріалів справи, у митних деклараціях країни відправлення зазначено порт Jawaharlal Nehru, IN, тоді як у коносаменті зазначено порт Nhava Sheva, IN. Разом із тим відповідачем не враховано, що Nhava Sheva є загальновживаною назвою контейнерного терміналу морського порту Jawaharlal Nehru Port (JNPT), а тому наведені документи містять відомості про один і той самий порт відправлення. 
Щодо аргументу, що документи щодо транспортних витрат охоплюють лише 9 контейнерів, тоді як до митного оформлення заявлено 10 контейнерів, що, на думку митниці, свідчить про можливе невключення частини транспортних витрат до митної вартост, суд зазанчає, що цей аргумент міг бути підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів та витребування додаткових документів, але не є достатньою підставою для коригування митної вартості, з огляду на таке.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем 24.03.2025 року винесене рішення про коригування митної вартості №UA204150/2025/000027/1 (далі за текстом – Рішення), відповідно до якого, митну вартість задекларованого товару скориговано та визначено на підставі ст.64 МК України, тобто, резервним методом визначення митної вартості. Позивач вважає, що вказане рішення не відповідає вимогам ст.ст.53 - 64 МК України та «Правилам заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 р. за № 883/21195, з наступних підстав.
Згідно з ч.2 ст.55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. 
У «Правилах заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 р. за № 883/21195 (далі за текстом – Правила №598), зокрема в правилах заповнення гр.33 Рішення, зазначено, що при визна енні митної вартості відповідно до положень статті 64 МК України (за якою і винесено оскаржуване рішення) обов`язково зазначається номер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Суд вважає слушним посилання позивача на те, що Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 року в адміністративній справі №818/1186/17 вказав, що як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Натомість, в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив: Митну вартість визначено за митною декларацією від 22.11.2024 № UA204150/2024/003701 – 1,07 дол.США/кг. Отже відповідачем, в порушення вимог вищезазначених Правил №598, в оскаржуваному рішенні відсутні будь-які пояснення та обгрунтування чому саме він зробив коригування до таких рівнів митної вартості.
Також, сам факт існування інформації про іншу митну декларацію не може бути достатньою підставою для невизнання митної вартості, якщо митний орган не довів тотожність товарів та не здійснив необхідних коригувань.
Суд дійшов висновку про обгрунтованість позову.
Частиною першоюстатті 139 Кодексу адміністративного судочинства Українивстановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписівстатті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська металева торгова група” (вул. Дмитра Кедріна, б.46, м. Дніпро, 49008, код ЄДРПОУ 41197831) до Рівненської митниці (вул.Соборна, б.104, м.Рівне, 79007, код ЄДРПОУ 43958370) про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000027/1 від 24.03.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці (вул.Соборна, б.104, м.Рівне, 79007, код ЄДРПОУ 43958370) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева торгова група» (вул. Дмитра Кедріна, б.46, м. Дніпро, 49008, код ЄДРПОУ 41197831) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко