Справа № 127/5668/26
Провадження 3/127/1186/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року 	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
17.02.2026 поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Клименком Д.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 593570. З даного протоколу вбачається, що «17.02.2026 о 09 год. 16 хв. у м. Вінниця по вулиці Келецька, 58, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу Alcotest 6820 ARHK-0038, результат позитивний – 0, 77 ‰. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори № 472298 та № 467736». Тим самим ОСОБА_1 порушив пп. «а» п. 2.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та/або його захисник в судове засідання не з`явились. Водночас, 09.07.2026 на адресу суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Білозора О.Л. надійшло клопотання зі змісту якого вбачається, зокрема, клопотання про розгляд справи у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .
Клопотання про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 не надходило. 
Водночас, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. 
Враховуючи вищевикладене, клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Білозора О.Л. та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.
Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.
Так, 09.07.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Білозора О.Л. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в підтвердження винуватості ОСОБА_1 . Крім того, працівниками поліції було допущено ряд порушень процедури проведення огляду, оскільки огляд було проведено при температурі, яка не відповідала технічним характеристикам приладу, а рапорт складений працівником поліції не міг бути складений при оформленні матеріалів, адже є надрукованим на принтері.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.
Оцінюючи доводи захисника – адвоката Білозора О.Л., що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, судом враховано наступне.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: по-перше - керування транспортним засобом, а по-друге - перебування в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Управління транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, що рухається своїм ходом або за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим із моменту, коли він почав рухатися.
З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських - ID реєстраторів 467736 та 472298, а також з камер відеонагляду Ситуаційного центру м. Вінниця, наявних в матеріалах справи і досліджених судом в ході розгляду справи (надалі – відеозаписи), слідує, що транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , було порушено правила ПДР, що слугувало підставою для його зупинки працівниками поліції; у ході спілкування з працівниками поліції було встановлено, що водієм транспортного засобу є ОСОБА_1 , який не заперечував факту керування та перебував за кермом на момент зупинки (час запису ID реєстраторів 467736 та 472298- 09 год. 17 хв. - 09 год. 19 хв.).
Отже, враховуючи вищевказане, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що 17.02.2026 о 09 год. 16 хв. у м. Вінниця по вулиці Келецька біля будинку № 58 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 .
Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б спростовували даний факт, матеріали справи не містять.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 17.02.2026 о 09 год. 16 хв. у м. Вінниця по вулиці Келецька біля будинку № 58 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.
Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі – Інструкція), визначено ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
З відеозаписів вбачається, що працівником поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які йому були озвучені, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння (час запису ID реєстраторів 467736 та 472298- 09 год. 19 хв. - 09 год. 20 хв.).
Згідно із п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Судом встановлена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі – Порядок), огляд проводиться: 
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); 
-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У відповідності до п. 4 Порядку, п. 1 і п 6 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції – ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 було роз`яснено його права, порядок застосування спеціального технічного засобу, продемонстровано прилад для проведення тесту й надано запакований мундштук до газоаналізатора (час запису ID реєстраторів 467736 та 472298 – 09 год. 21 хв. – 09 год. 23 хв.) та повідомлено про результат тесту – позитивний 0, 77 ‰ (час запису ID реєстраторів 467736 та 472298 - 09 год. 24 хв.).
Крім того, з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 погодився із результатами огляду про що особисто повідомив працівників поліції (час запису ID реєстраторів 467736 та 472298 - 09 год. 25 хв.).
За результатами проведеного огляду на стан сп`яніння поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння і до якого долучено відповідний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як те передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та ст. 266 КУпАП. Також, ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та вручено його копію, про що свідчить відповідна відмітка, яка містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.
З відеозаписів не вбачається висловлення незгоди водія із результатами огляду проведеного поліцейським та/або бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. 
Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, наявними в матеріалах справи і дослідженим судом в ході розгляду справи.
Будь-яких зауважень чи заперечень з боку правопорушника протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 593570 від 17.02.2026 не містить.
Щодо тверджень захисника ОСОБА_1 – адвоката Білозора О.Л. про проведення огляду за температури повітря, яка не відповідає технічним вимогам приладу Drager «Alcotest 6820», судом прийнято до уваги, що відповідно до технічних характеристик приладу робоча температура становить: від -5°С до +50°С при відносній вологості від 10 до 100 % без утворення конденсату, атмосферний тиск від 600 до 1400 гПа, температура при зберіганні від -40 до +70°С.
Суд звертає увагу, що ні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні його захисником в ході розгляду справи не ставилось питання про витребування дійсної інформації щодо температури на момент зупинки транспортного засобу та проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Судом звернуто увагу, що на чеку (роздруківці) з приладу Drager «Alcotest 6820», яка міститься в матеріалах справи зазначено температуру +2 °C, що у відповідності до його технічних характеристик відображає не температуру навколишнього середовища, а температура внутрішніх схем та датчика приладу, що повністю відповідає робочому діапазону приладу.
Суд відхиляє доводи захисника в цій частині, адже як вбачається із відеозаписів, до моменту здійснення огляду засіб вимірювальної техніки перебував у багажнику службового автомобіля поліції у відповідному футлярі, його внутрішня температура становила +2 °C, що є допустимим робочим параметром. Крім того, конструкцією приладу передбачено автоматичне блокування вимірювання у разі виходу його внутрішніх параметрів за межі дозволеного діапазону. Оскільки прилад здійснив забір проби повітря та згенерував результат, це підтверджує його належний технічний стан та готовність до роботи на момент огляду.
Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, наявними в матеріалах справи і дослідженими судом в ході розгляду справи, що в свою чергу спростовує письмові пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Білозора О.Л.
Суд відхиляє доводи захисника про недопустимість як доказу рапорту працівника поліції з тих підстав, що він є друкованим, а не рукописним, та не складався безпосередньо на місці вчинення правопорушення, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Чинне законодавство України, зокрема Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не містить імперативної вимоги щодо виключно рукописного способу складання рапорту, як і не забороняє його виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та засобів друку.
Так, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Однак, рапорт поліцейського не є єдиним та самостійним доказом винуватості особи у дані справі. 
Суд звертає увагу на те, що докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій працівників поліції, а посилання захисника ОСОБА_1 – адвоката Білозора О.Л. на порушення такого порядку - є безпідставними.
Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КупАП.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що висловлені заперечення захисника ОСОБА_1 – адвоката Білозора О.Л. спростовуються наявними в матеріалах справи доказами і розцінюються судом як намагання правопорушника уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 593570 від 17.02.2026, результатом тестування на алкоголь від 17.02.2026, актом огляду від 17.02.2026, рапортом працівника поліції А.Козачук від 17.02.2026, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а також іншими матеріалами справи.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Водночас, судочинство повинно відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність. Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.
Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 24, 30, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 3171 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП та паспортні данні не встановлено; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя