ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 липня 2026 року	Справа № 160/21312/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, в якій позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025;
- зобов`язати Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги прийняти рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до його звернення (заяви) від 25.04.2025, яку підписано та відправлено відповідачу 06.07.2025.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.07.2025 позивач звернувся до відповідача за безоплатною вторинною правничою допомогою як учасник бойових дій та особа, яка може бути викривачем у справі. Наказом № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025 відповідач відмовив у наданні позивачеві безоплатної вторинної правничої допомоги із зазначенням підставою відмови використання ним права на отримання безоплатної правничої допомоги відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02.06.2011 № 3460-VІ. Позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним, оскільки протягом бюджетного періоду 2025 року він не отримував безоплатну вторинну правничу допомогу більше шести разів та більше ніж за шістьма рішеннями одночасно. Відмова у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ускладнює реалізацію права позивача на судовий захист. Зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу такої правничої допомоги, на думку позивача, забезпечить ефективний захист його прав.
23.07.2025 до відкриття провадження у справі надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що станом на дату звернення із заявою про надання безоплатної вторинної правничої допомоги (06.07.2025) та видання наказу про відмову у її наданні (21.07.2025) позивач отримував безоплатну вторинну правничу допомогу за сімома чинними рішеннями Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги: 1) наказ № 1099-над від 17.11.2022 (адвокат Мальцева І.М., доручення № 1299Дн від 14.10.2024 – кримінальне провадження № 12012040660001080); 2) наказ № 033-02-28/53-над від 27.03.2023 (адвокат Авдєєва А.М., доручення № 1313Дн від 15.10.2024 – кримінальне провадження № 62023170030000383); 3) наказ № 033-02-28/37-над від 08.01.2024 (адвокат Ілющенко А.А., доручення № 033-02-9/7 від 08.01.2024 – справа № 202/16268/23 про стягнення заробітної плати); 4) наказ № 033-02-28/576-над від 12.04.2024 (адвокат Ілющенко А.А., доручення № 033-02-9/368 від 15.04.2024 – справа про стягнення індексації № 932/2730/22); 5) наказ № 275-над від 25.03.2021 (адвокат Мисечко К.О., доручення № 033-02-9/381 від 17.04.2024 – кримінальне провадження № 62021170000000323); 6) наказ № 224-над від 09.03.2021 (адвокат Мисечко К.О., доручення № 033-02-9/380 від 17.04.2024 – кримінальне провадження № 62021170000000151); 7) наказ № 1168-над від 14.12.2022 (адвокат Павловський Є.Г., доручення № 0404-0002702 від 14.12.2022 – кримінальне провадження № 1202204166000084). Ці доручення є чинними, оскільки жодне з них не припинено відповідно до статті 23 Закону № 3460-VI (докази завершення проваджень позивачем не надано). Відповідно до частини 4 статті 14 Закону № 3460-VI суб`єкти права на БВПД (зокрема, ветерани війни за пунктом 17 частини 1 статті 14) мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання БВПД. Термін «одночасно» охоплює всі чинні рішення, незалежно від року прийняття, якщо провадження тривають (доручення не припинені). Оскаржуваний наказ є правомірним. Відмова не порушує права на доступ до правосуддя, оскільки позивач може звернутися за безоплатною правничою допомогою після завершення одного з проваджень або скористатися платними послугами.
Ухвалою суду від 25.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 262 КАС України; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, у тому числі відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Копія ухвали вважається врученою учасникам справи 25.07.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк відзив до суду не надійшов.
28.07.2025 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач висловив незгоду з доводами відповідача та підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначив, що з семи рішень, на які посилається Центр, три були завершені до звернення, а за чотирма допомога надавалася формально, без реального супроводу. Доручення, які було завершено: 1) наказ № 033-02-28/53-над від 27.03.2023 у кінці лютого 2025 р. адвокат подала звіт про завершення виконання доручення; 2) наказ № 033-02-28/37-над від 08.01.2024 - завершення 22.01.2025 після відмови у відкритті касаційного провадження; 3) наказ № 033-02-28/576-над від 12.04.2024 - завершення 24.01.2025, оскільки отримано позитивне рішення суду, яке відповідачем не оскаржувалось. Крім того, позивач зазначає про неналежну якість правничої допомоги за наказами № 1099-над від 17.11.2022, № 275-над від 25.03.2021, № 224-над від 09.03.2021, № 1168-над від 14.12.2022.
05.08.2025 надійшло клопотання позивача про долучення доказу – тексту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2025 у справі № 160/5204/25.
18.08.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, у якій позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025; 
- зобов`язати Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги надати ОСОБА_1 безоплатну вторинну правничу допомогу відповідно до його заяви від 25.04.2025, яку підписано та відправлено відповідачу 06.07.2025; 
- стягнути з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на користь ОСОБА_1 10000 грн компенсації моральної шкоди.
Заява містить клопотання про долучення до матеріалів справи тексту ухвали Верховного Суду від 15.08.2025 у справі № 160/5204/25.
До заяви ОСОБА_1 було додано докази надсилання її копії до електронного кабінету відповідача.
У заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначив, що систематичне порушення його прав відповідачем призвело до моральних страждань. Ігнорування відповідачем законних вимог принижує гідність позивача як ветерана війни, завдає емоційних страждань через тривалий захист прав у суді. У цій справі позивач оскаржує восьмий наказ відповідача про відмову у наданні БВПД протягом 2024-2025 рр. 
27.08.2025 надійшло клопотання позивача про долучення доказів - тексту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 у справі № 160/4959/25.
Ухвалою від 02.09.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням зміни предмету позову.
05.09.2025 надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову з урахуванням зміни предмету позову. Зазначив, що позивач звернувся до Центру із заявою від 25.04.2025 (відправлено 06.07.2025) про надання безоплатної вторинної правничої допомоги (БВПД) як ветеран війни та особа з інвалідністю III групи для оскарження дій/бездіяльності певних органів (зокрема, для забезпечення виконання судових рішень). Центр видав наказ № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025 про відмову в наданні БВПД на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 20 Закону № 3460-VI, оскільки позивач використав право на отримання БВПД відповідно до частини 4 статті 14 цього Закону (перевищення ліміту одночасних рішень). Лист з копією наказу надіслано позивачу 21.07.2025 за № 005/02.2-03/1506. Станом на дату звернення (06.07.2025), видання наказу (21.07.2025), подання уточнення (16.08.2025) та на час подання відзиву позивач отримував безоплатну вторинну правничу допомогу за більш ніж шістьма чинними рішеннями Центру: 1) наказ № 224-над від 09.03.2021 (адвокат Мисечко К.О., доручення № 033-02-9/380 від 17.04.2024, кримінальне провадження № 62021170000000151; адвоката замінено на працівника МРЦ ОСОБА_2 наказом № ЗБВПД/005/06-03/22 від 30.06.2025, уповноважено наказом № УБВПД/005/02.2.3-04/313 від 02.07.2025); 2) наказ № 275-над від 25.03.2021 (адвокат Мисечко К.О., доручення № 033-02-9/381 від 17.04.2024, кримінальне провадження № 62021170000000323; адвоката замінено на працівника МРЦ ОСОБА_2 наказом № ЗБВПД/005/06-03/23 від 30.06.2025, уповноважено наказом № УБВПД/005/02.2.3-04/314 від 02.07.2025); 3) наказ № 1099-над від 17.11.2022 (адвокат ОСОБА_3 , доручення № 105Дн від 22.01.2025, кримінальне провадження № 12012040660001080); 4) наказ № 1168-над від 14.12.2022 (адвокат Павловський Є.Г., доручення № 0404-0002702 від 14.12.2022, кримінальне провадження № 12022041660000884; адвоката замінено на працівника МРЦ ОСОБА_2 наказом № З-БВПД/005/06-03/24 від 30.06.2025, уповноважено наказом № УБВПД/005/02.2.3-04/315 від 02.07.2025); 5) наказ № 033-02-28/37-над від 08.01.2024 (адвокат Ілющенко А.А., доручення № 033-02-9/7 від 08.01.2024, справа № 202/16268/23 про стягнення заробітної плати); 6) наказ № 033-02-28/576-над від 12.04.2024 (адвокат Ілющенко А.А., доручення № 033-02-9/368 від 15.04.2024, справа № 932/2730/22 про стягнення індексації); 7) наказ № Н-БВПД/005/02-04/5 від 12.02.2025 (адвокат Анохін В.О., доручення № 247Дн від 12.02.2025, кримінальне провадження відповідно до звернення від 05.09.2024); 8) наказ № Н-БВПД/005/02.2.3-01/23 від 13.08.2025 (надання БВПД відповідно до звернення від 31.01.2025). Ці доручення є чинними, оскільки жодне з них не припинено відповідно до статті 23 Закону № 3460-VI (докази завершення проваджень позивачем не надані). Заміна адвоката на працівника Центру не скасовує чинності рішень про надання БВПД. Відповідно до частини 4 статті 14 Закону № 3460-VI суб`єкти права на БВПД мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання БВПД. Термін «одночасно» охоплює всі чинні рішення, незалежно від року прийняття, якщо провадження тривають (доручення не припинені). Пункт 4-1 частини 1 статті 20 Закону № 3460-VI дозволяє відмовити в наданні БВПД, якщо особа використала право відповідно до частини 4 статті 14. Оскільки позивач отримує БВПД за більш ніж шістьма чинними рішеннями, відмова є законною. Позов не містить доказів незадовільної якості попередньої допомоги, що могло би бути підставою для припинення доручень (частина 5 статті 23 Закону № 3460-VI). Відмова не порушує права на доступ до правосуддя, оскільки позивач може звернутися після завершення одного з проваджень або скористатися платними послугами. Вимога про стягнення моральної шкоди необґрунтована, оскільки відмова є законною, та позивач не надав доказів «систематичного знущання» чи моральних страждань.
05.09.2025 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Зазначив, що для застосування обмежень, встановлених частиною 4 статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», необхідне одночасне виконання двох умов: по-перше, отримання допомоги більше шести разів протягом одного календарного року; по-друге, наявність більш ніж шести чинних рішень (наказів) центрів з надання БВПД саме цього бюджетного періоду. Позивач не заперечує існування доручень чи рішень, виданих центрами у попередні роки, проте ці рішення не можуть враховуватися у межах ліміту 2025 року, оскільки вони належать до інших бюджетних періодів. Систематичні відмови позивачу у наданні БВПД у 2024-2025 роках, що підтверджуються наявністю кількох наказів відповідача, призвели до емоційного страждання та приниження гідності, що є підставою для стягнення компенсації за моральну шкоду.
15.12.2025 надійшло клопотання позивача про долучення доказу – копії листа Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України від 02.12.2025, яким надано відповідь на звернення позивача щодо застосування частини четвертої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
19.12.2025 надійшло клопотання позивача про долучення доказу – тексту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025 у справі № 160/13765/25.
Станом на час розгляду справи заперечення до суду не надійшло. Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.02.2019. Позивач має статус учасника бойових дій, що встановлено з копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 14.08.2008.
06.07.2025 ОСОБА_1 надіслав до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги заяву від 25.04.2025, у якій просив надати йому безоплатну вторинну правничу допомогу для складення процесуальних документів та представництва в суді у справі № 202/3036/25, видати доручення адвокату для виконання зазначених дій до 15.07.2025 для підготовки до засідання.
Наказом Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025 відмовлено у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що клієнт використав право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». У рішенні зазначено, що клієнту надається безоплатна вторинна правнича допомога одночасно за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги, що перевищує граничну кількість, встановлену частиною четвертою статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». Безоплатна вторинна правнича допомога надається за такими зверненнями: 
1) від 13.12.2022 з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні № 1202204166000084, де таку допомогу надає помічник юриста сектору «Дніпровське бюро правничої допомоги № 1» Дніпровсько-Кам`янського відділу надання безоплатної правничої допомоги Південно-Східного управління надання безоплатної правничої допомоги Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Руслан ШЕРЕМЕТЬЄВ (юрист міжрегіонального центру) за наказом від 02.07.2025 № У-БВПД/005/02.2.3-4/315 (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (місцевий центр) № 1168-над від 14.12.2022 «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »); 
2) від 08.04.2024 з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у справі про стягнення індексації за затримку виконання судового рішення № 932/2730/22, де таку допомогу надає адвокат Ілющенко А.А. за дорученням місцевого центру № 033-02-9/368 від 15.04.2024 (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом місцевого центру № 033-02-28/576-над від 12.04.2024 «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 »);
3) від 16.03.2021 з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні № 62021170000000323, де таку допомогу надає юрист міжрегіонального центру Руслан ШЕРЕМЕТЬЄВ за наказом від 02.07.2025 № У-БВПД/005/02.2.3-4/314 (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом місцевого центру № 275-над від 25.03.2021 «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »);
4) від 18.01.2021 з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні № 62021170000000151, де таку допомогу надає юрист міжрегіонального центру Руслан ШЕРЕМЕТЬЄВ за наказом від 02.07.2025 № У-БВПД/005/02.2.3-4/313 (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом місцевого центру № 224-над від 09.03.2021 «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »);
5) від 09.11.2022 з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні № 12012040660001080, де таку допомогу надає адвокат Анохін В.О. за дорученням міжрегіонального центру № 105 Дн від 22.01.2025 (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом місцевого центру № 1099-над від 17.11.2022 «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »);
6) від 05.09.2024 (з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 160/25046/24 та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 07.02.2025), що передбачає представництво інтересів в суді, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та перед іншими особами з питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де таку допомогу надає адвокат Анохін В.О. за дорученням міжрегіонального центру № 247Дн від 12.02.2025 (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № Н-БВПД/005/02-04/5 від 12.02.2025 «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 »).
Листом Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № 005/02.2-03/1506 від 21.07.2025 позивачу було направлено копію зазначеного наказу та повідомлено підстави його прийняття.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги визначає Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням, наведеним у статті 3 Закону № 3460-VI право на безоплатну правничу допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правничу допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правничу допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 13 Закону № 3460-VI безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.
Категорії фізичних осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами, наведено у частині першій статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», зокрема: ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону (пункт 17).
За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу. У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу. Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону. Центр з надання безоплатної правничої допомоги має право отримувати інформацію про підтвердження належності особи до суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу з відповідних державних реєстрів. Подання електронного звернення та копій документів, що підтверджують належність особи до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, засобами електронного зв`язку здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 3460-VI у разі звернення особи, яка належить до однієї з категорій фізичних осіб, визначених пунктами 1, 2, 9-29 частини першої статті 14 цього Закону, або її законного представника, патронатного вихователя / представника про надання безоплатної вторинної правничої допомоги центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення та документів, що підтверджують належність такої особи до відповідної категорії, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає такій особі або її законному представнику, патронатному вихователю / представнику копію зазначеного рішення, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини.
Частиною другою статті 19 Закону № 3460-VI передбачено, що якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення приймає рішення про відмову в наданні такій особі безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає їй або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення з одночасним роз`ясненням порядку оскарження такого рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 3460-VI особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частинами першою - третьою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу; 3) вимоги особи щодо захисту стосуються вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання; 4-1) особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону; 5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 14 Закону № 3460-VI суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-29 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги.
Судом встановлено, що у наказі Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025 зазначено підставою його прийняття п. 4-1 ч. 1 ст. 20 Закону № 3460-VI, а саме використання позивачем права на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону (не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги).
Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 у справі № 500/2731/18 зазначив, що частина третя статті 14 Закону № 3460-VI передбачає втрату суб`єктом, визначеним пунктами 1, 2-1, 2-2, 8, 9, 12, 13 частини першої 14 Закону № 3460-VI, права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги за наявністю двох обов`язкових складових, а саме: отримання такою особою безоплатної вторинної правової допомоги більше шести разів протягом бюджетного року та більше ніж за шістьма дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно.
Такий висновок Верховним Судом було зроблено щодо застосування частини третьої статті 14 Закону № 3460-VI у такій редакції: «Суб`єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу, визначені пунктами 1, 2-1, 2-2, 8, 9, 12, 13 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного року та не більше ніж за шістьма дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно».
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 420/6938/19, у якій зазначено, що па момент виникнення спірних правовідносин позивачу надавалась безоплатна вторинна правова допомога за вісьма його заявами упродовж 2017-2018 років, а у 2019 році позивач вказану допомогу не отримував. Отже, безоплатна правова допомога надавалась позивачу більше шести раз не протягом одного бюджетного року, що виключає обмеження у її наданні згідно із частиною третьою статті 14 Закону № 3460-VI. Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо протиправності позбавлення позивача права на отримання спірної безоплатної допомоги.
У постанові від 30.03.2021 у справі № 500/2731/18 Верховний Суд зазначив, що норма, яка стосується обмеження кількості звернень, за якими має бути надана безоплатна правова допомога окремим суб`єктам права на безоплатну правову допомогу, була запроваджена для того, щоб суб`єкти, які мають право на отримання безоплатної правової допомоги, не могли зловживати своїм правом на таку і таким чином інші особи, які потребують цього права, змогли його реалізувати у найкоротші терміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В оскаржуваному наказі про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 відповідач посилався на надання позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги за шістьма рішеннями, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги: № 1168-над від 14.12.2022, № 033-02-28/576-над від 12.04.2024, № 275-над від 25.03.2021, № 224-над від 09.03.2021, № 1099-над від 17.11.2022 та № Н-БВПД/005/02-04/5 від 12.02.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Докази на підтвердження отримання позивачем безоплатної вторинної правничої допомоги більше шести разів протягом бюджетного періоду – 2025 року та одночасно більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги, у матеріалах справи відсутні. 
До відзиву відповідачем додано копію одного прийнятого відповідачем у 2025 році рішення - наказу Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № Н-БВПД/005/02-04/5 від 12.02.2025 «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 », виданого з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 160/25046/24, яким визнано протиправним та скасовано наказ Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги «Про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » № В-БВПД/005/07.2-04/3 від 11.09.2024, та зобов`язано Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги прийняти рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до звернення (заяви) від 05.09.2024.
Інші рішення, зазначені в оскаржуваному наказі про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, прийняті протягом бюджетних періодів 2021, 2022, 2024 рр. Докази отримання позивачем такої допомоги у 2025 році за вказаними рішеннями відповідач не надав.
Отже, відповідач не довів наявності підстав для видання наказу № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025 «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 ».
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, та зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до його заяви від 25.04.2025, надісланої відповідачу 06.07.2025.
Щодо позовних вимог у частині стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 Цивільного кодексу України).
Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, у зазначеній справі суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.
У даному у випадку позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому душевних страждань та приниження гідності, зокрема, доказів настання втрат немайнового характеру внаслідок таких страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного наказу. Позивач не довів належними та достатніми доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, настання негативних наслідків, про які він вказує, та причинного зв`язку між ними та оскаржуваним наказом відповідача. Також позивач жодним чином не обґрунтовує розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування моральної шкоди. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 8, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відомості про інші судові витрати позивача у матеріалах справи відсутні. Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № В-БВПД/005/02.2.4-03/11 від 21.07.2025 «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 ».
Зобов`язати Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги прийняти рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до його заяви від 25.04.2025, надісланої Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги 06.07.2025.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги, місцезнаходження: 69002, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 77, код ЄДРПОУ 41076819.
Повний текст рішення складено 15.07.2026.

Суддя В.В. Рянська