Справа № 558/349/26
номер провадження 2/558/263/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 року  селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області у складі:
суддя Мельник Д.В.,
секретар судового засідання Березюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.03.2020 року між ТзОВ «Мілоан», як первісним кредитором та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 1318711. Згідно умов данного договору відповідач отримав 4 800 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені даним кредитним договором. Кредитодавець умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі, визначеній цим договором, що підтверджується платіжним дорученням № 17011098. У п.п. 7.1. кредитного договору № 1318711 від 23.03.2020 року визначається, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
В подальшому, відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток №1 до кредитного договору № 1318711 від 23.03.2020 р.) відповідачем ОСОБА_2 не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений цим договором.
Кредитодавець ТзОВ «Мілоан» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з п. 3.2.6. кредитного договору № 1318711 від 23.03.2020 р., кредитодавець ТзОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку його дії цього без згоди позичальника. 
Таким чином, відповідно до умов кредитного договору між первісним кредитором ТзОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладений договір відступлення прав вимоги 58–МЛ від 29.12.2020 р..
Отже, відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 ЦК України позивач ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників, включно із правом вимоги і за кредитним договором № 1318711 від 23.03.2020 року, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 .. 
Позивач з метою захисту персональних даних інших боржників, керуючись ч. 2 ст. 95 ЦПК України надає до суду витяг з реєстру боржників який містить дані лише відповідача ОСОБА_1 , адже він є стороною даної цивільної справи у суді.
Зокрема, позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме відповідачу ОСОБА_1 було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 20298923/5277 від 01.04.2026 року.
У зв`язку із викладеним у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість перед позивачем ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 1318711 від 23.03.2020 року у сумі 20 716,81 гривні, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 4 517 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 15 239,81 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить – 960 грн..
Отже, на підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати по справі.
19.06.2026 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38). 
07.07.2026 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів (а.с. 44-45).
У своїй позовній заяві позивач просить розгляд даної цивільної справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи по суті повторно 03.09.2026 року не з`явився. Про час, дату та місце її розгляду відповідач був повідомлений належним чином у відповідності до ст.128 ЦПК України (а.с. 52). Причини неявки в судове засідання відповідач ОСОБА_1 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11. 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 
Норми ч.2 ст.247 ЦПК України вказують, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Судом встановлено, що 23.03.2020 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1318711. Згідно п. 1 вищевказаного договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.п. 1.3 цього договору, а саме на 15 днів з 23.03.2020 року, надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній п.п 1.2 цього договору, а саме 4 800 гривень. Відповідно позичальник ОСОБА_3 зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.п. 1.4 цього договору, а саме 07.04.2020 року, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах, та в строки/терміни, що визначені цим договором. (а.с. 7-9).
Строки та сума повернення кредиту, комісії та процентів відповідачем ОСОБА_1 підтверджується письмовим графіком розрахунків (додаток №1 до кредитного договору № 1318711 від 23.03.2020 року) (а.с.10).
Факт перерахування кредитних коштів платником ТзОВ «Мілоан» в сумі 4 800 гривень на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 (маска карти НОМЕР_1 ) за вищевказаним договором підтверджується копією платіжного доручення №17011098 від 23.03.2020 року (а.с. 12).
Разом з тим, на підтвердження факту перерахування судом досліджено письмову інформацію посадових осіб АТ КБ «Приват Банк» (а.с. 57). Відповідно до зазначеної інформації, на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_2 , на яку за період 23.03.2020-30.03.2020 року було зарахування коштів на суму 4 800 грн.. 
Для отримання кредитних коштів відповідач ОСОБА_1 здійснив заповнення анкети-заяви № 1318711 на отримання кредиту на веб-сайті кредитодавця ТзОВ «Мілоан» miloan.ua, де вказав свої персональні та контактні данні (а.с. 11). Після прийняття рішення надати кредит відповідачу, товариство надіслало в особистий кабінет ОСОБА_1 проєкт кредитного договору (оферта). Відповідач ОСОБА_1 ознайомившись з умовами кредитування визначеними в проєкті договору підтвердив його підписання (акцепт). Для підписання договору інформаційно-комунікаційна система надіслала відповідачу ОСОБА_1 одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору. Отриманий код, а сааме одноразовий ідентифікатор S33520, відповідач ОСОБА_1 використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції кредитодавця ТзОВ «Мілоан» щодо укладення договору про споживчий кредит № 1318711 від 23.03.2020 року, що підтверджується довідкою про ідентифікацію № б/н від 10.09.2025 (а.с. 10).
З викладеного вбачається, що факт укладення даного електронного договору про отримання споживчого кредиту, а також отримання відповідачем коштів є підтвердженим наявними у справі письмовими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 статті 1048 ЦК України).
Норми ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
За приписом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Пропозиція ТзОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначає порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Правилами абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що закріплено положеннями ст. 205, ст. 207 ЦК України.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року - №127/33824/19.
У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Отже, електронний договір має містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, провадження №61-16243 св 20.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір № 1318711 від 23.03.2020 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про його ідентифікацію (а.с. 10). Тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Таким чином, факт підписання договору відповідачем свідчить і про його попереднє ознайомлення з його текстом. Інакше договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, доказів на підтвердження позиції відповідача матеріали справи не містять, відповідачем не надано доказів неукладання договору.
Згідно з п. 3.2.6. кредитного договору № 1318711 від 23.03.2020 року, первісний кредитодавець ТзОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку його дії без згоди позичальника ОСОБА_1 (а.с. 8).
29.12.2020 року між первісним кредитором ТзОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України було укладено договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги та, у відповідності до статті 512 ЦК України, позивач ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 1318711 від 23.03.2020 року до відповідача ОСОБА_1 (а.с. 14-22). 
Судом досліджено витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №58-МЛ від 29.12.2020 року, з якого вбачається, що ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 1318711 від 23.03.2020 року на загальну суму заборгованості 20 716,81 грн. (а.с. 22).
Разом з тим, судом досліджено письмову досудову претензію № 20298923/5277 від 01.04.2026 року, яку було надіслано новим кредитором позивачем ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» відповідачу ОСОБА_1 про зобов`язання його сплатити заборгованість, з метою досудового врегулювання спору (а.с. 23).
Докази погашення відповідачем заборгованості перед позивачем у матеріалах справи відсутні.
Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач свого зобов`язання не виконав. Після відступлення права грошової вимоги до ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ОСОБА_1 заборгованість не погасив.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Згідно письмової виписки за кредитним договором № 1318711 від 23.03.2020 року загальна заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить у сумі 20 716,81 гривні, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 4 517 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 15 239,81 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить – 960 грн. (а.с. 12-13).
Позовні вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до відповідача ОСОБА_1 підтверджуються і іншими дослідженими судом доказами.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 6989186 від 14.10.2023 року, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором в повному обсязі відповідачем суду не надано.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 526, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України ст.ст. 12, 77, 78, 81, 128, 141, 211, 247, 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (ЄДРПОУ 35234236, поштовий індекс 79029 місто Львів вулиця Смаль-Стоцького, будинок №1, корпус № 28) до  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) про стягненння заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 1318711 від 23.03.2020 року в розмірі 20 716 (двадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 21 копійка.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" понесені позивачем судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та судові витрати по справі у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Демидівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання в трицятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя            Дмитро МЕЛЬНИК