_Справа _№ _932/4569/26
_Провадження _№ _3/932/1141/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Рибкін Олексій Анатолійович, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Зінченко Г.В., законного представника потерпілих ОСОБА_2 , представника потерпілих Бразалук С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Котівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 955207 від 12.04.2026 та серії ВАД № 955546 від 12.04.2026 у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Постановою судді від 16 червня 2026 року провадження за цими двома протоколами об`єднані в одне провадження.
В протоколах про адміністративне правопорушення зазначено наступне.
Згідно протоколу від 12.04.2026 серії ВАД № 955546, 12.04.2026 року близько 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: виражав словесні образи та погрози фізичною розправою, хапав за руки та штовхав, тягнув по сходах, вчинивши цим психологічне та фізичне домашнє насильство, чим було викликано занепокоєння за життя та здоров`я, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Згідно протоколу від 12.04.2026 серії ВАД № 955207, 12.04.2026 року близько 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: штовхав руками, вчинивши цим фізичне домашнє насильство, чим було викликано занепокоєння за життя та здоров`я, а також постраждала від психологічного домашнього насильства, так як була присутня при тому як сестру ОСОБА_3 ображав словесно та погрожував фізичною розправою, штовхав та хапав за руки, тягнув по сходах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю, також займається викладацькою діяльністю та науковою діяльністю, є доктором економічних наук та членом-кореспондентом НАН України. В нього є сім дітей: в теперішньому шлюбі в нього троє дітей: син ОСОБА_5 , 2016 року народження, син ОСОБА_6 , 2020 року народження, дочка ОСОБА_7 , 2024 року народження; від попереднього шлюбу з ОСОБА_8 в нього троє дітей: дочка ОСОБА_9 , 2010 року народження, дочка ОСОБА_10 , 2013 року народження, син ОСОБА_11 , 2007 року народження. Також в нього ще є повнолітній син ОСОБА_12 , 1997 року народження.
З приводу виховання дітей проблем в нього ніколи не було. В нього з усіма дітьми добрі відносини, він усіх їх виховує, піклується про них, повністю забезпечує їх матеріально, забезпечує підвезення до школи та усі інші їхні потреби. Кожну свою дитину він вже забезпечив власним житлом – на кожну з них офіційно оформлено окрему квартиру. 
З ОСОБА_8 вони розлучилися у 2015 році та після розлучення між ними склалися конфліктні відносини. В них є спільне та інше майно, яким вони з колишньою дружиною користувалися, та після розлучення в судах розглядалися та зараз розглядаються справи щодо поділу цього майна, користування цим майном та проживання в ньому. 
Зокрема, зараз він проживає з нинішньою дружиною та дітьми в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Його колишня дружина ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Протоколи про адміністративні правопорушення щодо нього були складені 12.04.2026, але подіям, які сталися 12.04.2026, передували такі обставини. 
10 квітня 2026 року його донька ОСОБА_13 , яка навчається у ЗОШ № 23 м. Дніпра, не з`явилася на заняття в школу. Про цей факт йому повідомила її класна керівниця. Як з`ясувалося згодом, мати дитини ОСОБА_8 обманула вчителя, повідомивши про начебто хворобу ОСОБА_9 . Проте, справжньою причиною неявки дитини було її небажання йти до школи через проведення там заходів із профорієнтації. Того ж дня 10.04.2026 року він провів із донькою виховну бесіду щодо недопустимості такої поведінки та ввечері вони разом поїхали на його заміську базу.
11 квітня 2026 року Злата, перебуваючи у своїй кімнаті, дуже голосно розмовляла по телефону з застосуванням нецензурної лексики. Раніше таке вже траплялося і це було пов`язано з вживанням нею алкоголю. Донька двічі перебувала у стані алкогольного сп`яніння та госпіталізувалася до дитячої лікарні з ознаками суїцидальної поведінки. Тому він сказав ОСОБА_9 , щоб вона не зачиняла двері на ключ. Але вона знов продовжила голосно розмовляти у своїй кімнаті. Тоді він вирішив звозити дочку до лікарні щоб перевірити її на вживання алкогольних напоїв. 
У медичному закладі було зафіксовано, що у крові ОСОБА_9 вміст алкоголю становив 0,04 проміле. Це невеликий показник, але було підтверджено факт вживання алкоголю неповнолітньою дочкою, що й викликає його занепокоєння.
Того дня ОСОБА_9 залишилася ночувати у своєї матері ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
Звертає увагу, що його донька ОСОБА_9 на час цих подій проживала разом з ним в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше вона проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_1 (будинок АДРЕСА_1 належить йому, а будинок АДРЕСА_2 належить його матері). Проте, після випадків вживання дочкою алкоголю, спроби суїциду, з метою забезпечення належного нагляду та безпеки дитини, вона стала проживати з ним для нагляду та щоб він був завжди поруч з дитиною.
Таким чином, з жовтня 2025 року ОСОБА_9 постійно мешкала з ним по АДРЕСА_1 , де має власну окрему кімнату та повністю забезпечена всім необхідним для проживання та навчання. 
Його донька ОСОБА_10 , якій 13 років, проживає по АДРЕСА_1 . У неї подібних поведінкових розладів чи передумов до неадекватних дій не спостерігалося, тому він і її мати не заперечували проти проживання ОСОБА_10 окремо. Також в цьому будинку мешкає його повнолітній син ОСОБА_11 . Його колишня дружина  ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто ці усі три будинки розташовані поруч. 
12 квітня 2026 року вони домовились із старшим сином ОСОБА_11 , що спільно проведуть розмову зі ОСОБА_9 щоб врегулювати конфліктну ситуацію, яка виникла напередодні.
Приблизно опівдні 12 квітня 2026 року до нього на АДРЕСА_1 прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Злата заявила, що хоче забрати свої речі і що вона буде жити на АДРЕСА_2 . Він відповів, що речі не віддасть, оскільки через проблеми з її поведінкою, які відбувались раніше, вона повинна проживати або з ним на АДРЕСА_1 , або з матір`ю на АДРЕСА_3 . Наголосив, що варіант її самостійного проживання в іншому будинку без матері та батька є неможливим через його побоювання щодо її поведінки та відсутність повноцінного контролю за нею у такому випадку. Але ОСОБА_9 наполягала, що вона хоче жити окремо в будинку на АДРЕСА_2 , почала висловлюватися щодо нього в грубій формі. З цього приводу сталася конфліктна ситуація.
Злата зателефонувала матері ОСОБА_8 , яка викликала поліцію. На виклик приїхали працівники поліції, які склали щодо нього два протоколи за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Під час вказаного конфлікту, який виник в нього з дочкою ОСОБА_9 , він ніяких протиправних дій щодо неї не вчиняв, ніякого психологічного чи тим більше фізичного насильства щодо неї він не застосовував. З дочкою ОСОБА_10 в той день в нього взагалі не було конфлікту, хоча вона була присутня під час конфліктної ситуації з її сестрою ОСОБА_9 , ніяких протиправних дій, психологічного чи фізичного насильства щодо дочки ОСОБА_10 він також не вчиняв.
Пізніше в той же день 12.04.2026 вони поспілкувалися разом зі ОСОБА_9 та повнолітнім сином ОСОБА_11 щодо цього конфлікту, ОСОБА_9 перед ним вибачилась. Вважає, що така поведінка дочки ОСОБА_9 значною мірою викликана впливом її матері, з якою в нього після розлучення склалися конфліктні відносини, в них тривають судові процеси, зокрема, щодо поділу майна, користування цим майном.
Потерпіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні пояснила, що в суботу 11 квітня 2026 року вона була на їхній дачі в селі Підгороднє. Там також був її батько ОСОБА_1 , який щось випивав. І вона випила 2 бокали шампанського. Потім вона пішла до себе у кімнату. Через деякий час до неї в кімнату зайшов батько, сказав щоб вона не закривала двері. Вона була проти цього і через це в них сталася суперечка. Зрештою вона «послала» батька, оскільки вона вже не витримувала цього. 
Батько покликав її старшого брата ОСОБА_11 , сказав тому, що вона п`яна. Брат прийшов, сказав щоб вона дихнула. Вона дихнула, брат сказав, що вона в нормальному стані. 
Але батько наполягав щоб її перевірити у лікарні на стан алкогольного сп`яніння. Вони поїхали до лікарні і вона там пройшла огляд на стан сп`яніння, який показав, що вона твереза.
На той час вона мешкала разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Але після цього випадку вона сказала, що буде мешкати в іншому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Це будинок, в якому вона раніше мешкала у дитинстві до 09.11.2025 та після певних подій вона стала проживати з батьком на АДРЕСА_1 .
Батько заперечував щоб вона мешкала в будинку на АДРЕСА_2 .
Наступного дня 12 квітня 2026 року вона повинна була поговорити з батьком та обговорити усе це. Вони стали розмовляти, Батько сказав, що вона не поважає його нинішню дружину та дітей, не вітається з ними. Вона сказала, що це у відповідь на їхнє таке ставлення до неї. Вона сказала, що жити з ними на АДРЕСА_1 вона не буде, а буде на АДРЕСА_2 , стала підійматися до себе на третій поверх щоб забрати свої речі. Батько за плечі став штовхати її по сходах вниз. Потім став тягнути її та сестру ОСОБА_10 за руки з будинку. При цьому батько казав, що вона житиме або тут з ним на ОСОБА_14 , 73, або з мамою на АДРЕСА_3 , і він проти того щоб вона жила окремо на ОСОБА_14 , 77. 
ОСОБА_15 сестра ОСОБА_10 повідомила телефоном про це матері і мати викликала поліцію. Приїхали поліцейські до них у будинок на АДРЕСА_1 та склали документи.
Потім приблизно через 2-3 години їй зателефонував брат Нестор, сказав щоб вона вибачилась перед батьком. Вони зустрілись, вона вибачилась перед батьком за свої нецензурні висловлювання, думала що і батько вибачиться перед нею, але батько тільки казав їй, що вона не права. Вони вирішили з батьком, що місяць вона мешкає або на АДРЕСА_3 з матір`ю або ж на АДРЕСА_1 з ним, при цьому її речі залишаються в будинку батька на АДРЕСА_1 . І через місяць, якщо буде усе нормально, то вона зможе в подальшому жити в будинку на АДРЕСА_2 . Після цього пройшов місяць, протягом якого в неї було усе гаразд, в цей час вона ночувала в основному у матері на АДРЕСА_3 , тільки один раз у батька на АДРЕСА_1 . Після спливу місяця батько погодився і вона переїхала жити в будинок на АДРЕСА_2 , де мешкає і зараз.
Потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судовому засіданні відмовилась надавати показання, зазначила тільки, що в ході конфлікту батька зі ОСОБА_9 він штовхав ОСОБА_9 . 
Свідок ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пояснив, що ОСОБА_1 є його батьком, ОСОБА_8 – його мати, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 – його сестри. Вдень 11.04.2026 нинішня дружина його батька сказала йому, що ОСОБА_9 голосно розмовляє та не реагує на зауваження. Ввечері цього дня він був на їхній дачі в с. Підгороднє. Злата знаходилась у своєї кімнаті, до неї зайшов батько та у них виник якийсь конфлікт, зараз він вже не пам`ятає через що стався конфлікт. Він зайшов до кімнати ОСОБА_9 під час конфлікту батька зі ОСОБА_9 . Під час конфлікту батько запідозрив, що ОСОБА_9 вживала алкогольні напої та вирішив звозити її до лікарні, щоб там її оглянули на стан алкогольного сп`яніння. Він, поспілкувавшись зі ОСОБА_9 , сказав батьку, що вона у нормальному стані, але оскільки батько сам був випивший, то не прийняв ці його пояснення та наполягав на огляді. 
Після цього він з батьком і ОСОБА_9 поїхали до лікарні, він був за кермом автомобіля. В лікарні ОСОБА_17 лікар та було встановлено, що вона не перебувала в стані сп`яніння. Він відвіз батька та ОСОБА_9 додому, а сам поїхав знов на дачу.
Наступного дня 12.04.2026 він вирішив поспілкуватися і з батьком, і зі ОСОБА_9 щоб владнати цей конфлікт, сказав ОСОБА_9 що і вона, і батько були не праві в тієї ситуації і щоб вона вибачилась перед батьком, також і батьку це запропонував. 
Як він зрозумів, потім в цей день ОСОБА_9 прийшла до батька у будинок на АДРЕСА_1 щоб забрати свої речі і переїхати жити у будинок до матері на АДРЕСА_3 . Під час цієї зустрічі батька зі ОСОБА_9 його не було і що там відбувалось йому не відомо.
Потім ближче до вечора він запропонував зустрітися їм утрьох - батьку, ОСОБА_9 та йому, щоб разом владнати цю ситуацію, а саме питання місця проживання ОСОБА_9 , оскільки вона хотіла жити окремо у великому будинку на АДРЕСА_2 , а батько наполягав, щоб вона жила або з ним у будинку на АДРЕСА_1 , або з матір`ю у будинку на АДРЕСА_3 , так як раніше вона вже жила у тому великому будинку і там була її некоректна поведінка. Також на цій зустрічі він хотів щоб батько зі ОСОБА_9 помирилися після суботньої сварки.
Вони зустрілися утрьох ввечері 12 квітня, поговорили та домовились, що, якщо у ОСОБА_9 з поведінкою усе буде добре, то вона через деякий час переїде жити у будинок на АДРЕСА_2 . Ця розмова відбувалась у нормальній атмосфері. Під час цієї розмови і перед цим ОСОБА_9 була в нормальному психологічному стані, вони усі спокійно розмовляли. Під час конфлікту між батьком та ОСОБА_9 у суботу 11.04.2026 батько був випивший, він не був сильно п`яний. Йому не відомо щоб батько виганяв Злату з будинку по АДРЕСА_1 . 
Захисник ОСОБА_18 в судовому засіданні просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Законний представник потерпілих ОСОБА_2 та представник потерпілих ОСОБА_19 вважають, що матеріалами справи підтверджено факт домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , просили притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Судом були досліджені в судовому засіданні надані представником потерпілих ОСОБА_19 аудіозаписи та скріншоти переписки в телефоні (завантажені в системі Електронний суд). Як пояснила законний представник потерпілих ОСОБА_2 , на аудіозаписах зафіксоване спілкування ОСОБА_1 з доньками під час конфлікту, аудіозаписи були зроблені її старшою донькою ОСОБА_20 на свій мобільний телефон. 
Також, як пояснила законний представник потерпілих ОСОБА_2 , скріншоти переписки були зроблені з її телефону, на них зафіксоване її спілкування з дочками, крім того є скріншоти з телефону її старшої дочки ОСОБА_3 - переписка ОСОБА_9 з подругою.
На досліджених скріншотах зафіксована переписка, в якій, зокрема, висловлюються скарги щодо якихось проблем з поливом квітів, щодо незгоди із заміною світла, щодо небажання поїздок на дачу, щодо намагання силою виштовхнути звідкись.
На аудіозаписах зафіксоване наступне.
На першому аудіозаписі чоловік спілкується з дівчиною, каже дівчині, що двері мають бути відкриті, потім каже щоб дівчина зібралась та вони поїхали до лікарні, дівчина заперечує, але чоловік наполягає поїхати до лікарні.
На другому аудіозаписі розмова дівчини з жінкою, дівчина каже жінці: «Он говорит охранникам закройте 77, чтоб туда никто не мог зайти», на що жінка відповідає: «Дочечка, заходи тогда сюда».
На третьому аудіозаписі зафіксоване спілкування та сварка чоловіка з дівчиною, в ході якої, зокрема, дівчина каже, що не вона хоче жити на 77, на що чоловік їй каже, що в неї є два варіанта - або 73, або 75, пропонує обрати один з цих двох варіантів, каже, що на 77 вона сама жити не буде, але дівчина наполягає, що буде жити на 77. Згодом дівчина каже, що хоче забрати свої речі. Відбувається сварка, чутно шум. Потім дівчина каже щоб мати викликала поліцію. Чоловік каже, що розмова закінчена і щоб вона прийшла, коли заспокоїться.
На четвертому аудіозаписі зафіксовано спілкування через смартфон чоловіка, який позначений в смартфоні «отец», з співрозмовницею, до якої він звертається «доця», звертається голосовими повідомленнями, каже що за нею заїдуть і пропонує з`їздити з ним на пів години, при цьому на написані у відповідь питання куди вони мають поїхати відповідає, що вона побачить куди поїдуть. На це співрозмовниця пише, що не згодна їхати, не знаючи куди саме.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 підтвердив, що на досліджених аудіозаписах, на яких зафіксований голос чоловіка, то його голос і записане його спілкування з дочкою ОСОБА_9 . При цьому зазначив, що аудіозаписи надані представником потерпілих не в повному обсязі, надані вибіркові фрагменти їх спілкування з дочкою, частково вони вирвані із загального контексту конфлікту, але вважає, що навіть з цих аудіозаписів не вбачається вчинення ним психологічного та фізичного насильства відносно дочок. 
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. 
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з приписами ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, згідно якої суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Суд вважає, що доказів, які поза розумним сумнівом підтверджували б вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства (психологічного та фізичного) у відношенні його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять.
Судом встановлено, що між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно 12.04.2026 відбувся конфлікт, під час якого також була присутня ще одна його дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але цей конфлікт мав побутовий та сімейний характер, стався з приводу виховання дитини, місця її проживання після розлучення батьків, дії ОСОБА_1 в ході конфлікту не містять ознак психологічного та фізичного насильства.
При цьому, суд вважає, що надані представником потерпілої і досліджені в судовому засіданні аудіозаписи та скріншоти переписки також жодним чином не підтверджують вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до дочок. Так, на усіх аудіозаписах ОСОБА_1 спілкується з дочкою ОСОБА_20 переважно спокійним тоном, тільки інколи підвищує тон, але взагалі не висловлює якихось образ чи погроз. На аудіозаписі, на якому зафіксовано безпосередній конфлікт, який стався 12.04.2026 і через який були складені протоколи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , також не зафіксовано висловлювання ОСОБА_1 словесних образ та погроз фізичною розправою у відношенні дочок, про що вказано у складених протоколах про адміністративне правопорушення. Із зазначеного аудіозапису вбачається, що між ОСОБА_1 та його дочкою ОСОБА_20 дійсно стався конфлікт з приводу бажання його дочки проживати окремо, як від нього, так і від її матері, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на що ОСОБА_1 не погодився. Але під час цього конфлікту словесних образ та погроз фізичною розправою ОСОБА_1 не вчинялося, не вчинялося дій, які можна було б кваліфікувати як фізичне насильство, зокрема, на аудіозапису під час конфлікту дівчина ( ОСОБА_13 ) не висловлює жодних скарг щодо завдання їй фізичного впливу, фізичного болю. 
Також із показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що того ж дня 12.04.2026 ввечері він спілкувався з батьком ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_3 і ця розмова відбувалась у нормальній атмосфері, сестра ОСОБА_9 була в нормальному психологічному стані і вони усі спокійно розмовляли. Суд вважає, що це також свідчить про відсутність психологічного та фізичного насильства з боку батька у відношенні дочки за декілька годин до цього. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували б наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, судом не встановлено, провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.7, 9, 173-2, 247 п.1, 251, 280, 283-285 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И В:

 
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя        О.А. Рибкін