Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
21 липня 2026 р. справа № 520/15028/26  
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, код ЄДРПОУ 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.04.2026 №052530004257 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за пенсією — 21 лютого 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.04.2026 №052530004257, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що ним набуто необхідний пільговий стаж роботи, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, оскільки він тривалий час працював повний робочий день на підземних роботах, у тому числі на провідних професіях прохідника підземного та машиніста гірничих виймальних машин. На думку позивача, відповідач під час повторного розгляду його заяви про призначення пенсії неправильно обчислив пільговий стаж, без належного обґрунтування зменшив стаж роботи на провідних професіях, неповно застосував роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та не врахував у повному обсязі період роботи до дати звернення із заявою про призначення пенсії. У зв`язку з цим позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та просить суд його скасувати, зобов`язавши відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 21.02.2025.
Ухвалою від 08.06.2026 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повний розрахунок пільгового стажу позивача та матеріали електронної пенсійної справи, зазначені в розділі IX цієї позовної заяви.
Відповідач не скористався процесуальним правом надати відзив на позов, про відкриття провадження у справі повідомлені за допомогою системи "Електронний суд".
Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Витребуваних судом документів відповідач до суду не подав. 
Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Суд розглядає справу в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом установлено, що позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою від 21.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За доводами позивача, він має необхідний пільговий стаж для призначення пенсії незалежно від віку, оскільки протягом тривалого часу працював повний робочий день на підземних роботах у вугільній промисловості, у тому числі за провідними професіями — прохідником підземним та машиністом гірничих виймальних машин підземним, що відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» належать до робіт, які дають право на призначення пенсії за наявності відповідного пільгового стажу.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28.02.2025 № 052530004257 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказане рішення було оскаржено позивачем у судовому порядку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі №200/3330/25 позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28.02.2025 №052530004257 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.02.2025 із врахуванням висновків суду щодо зарахування відповідних періодів роботи до пільгового стажу.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було повторно розглянуто заяву позивача від 21.02.2025 та прийнято рішення від 14.04.2026 №052530004257, яким повторно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
У зазначеному рішенні відповідач вказав, що страховий стаж позивача становить 36 років, а пільговий стаж, обчислений із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, становить 24 роки 1 місяць 6 днів. При цьому, відповідач зазначив, що стаж роботи за провідними професіями становить лише 13 років 7 місяців 12 днів, а тому позивач не набув необхідного пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач не погоджується із зазначеним рішенням, оскільки вважає, що відповідачем неправильно здійснено розрахунок пільгового стажу, не враховано належним чином періоди його роботи на провідних професіях, а також не виконано належним чином висновки, викладені в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі № 200/3330/25.
На думку позивача, відповідач безпідставно зменшив період роботи за провідними професіями та дійшов помилкового висновку про відсутність у нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.04.2026 №052530004257 є протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.
По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі за текстом - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Закон №1058-ІV).
Судом установлено, що спірним у даній справі є питання щодо правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.04.2026 №052530004257, яким позивачу повторно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 21.02.2025 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з роботою повний робочий день на підземних роботах у вугільній промисловості, у тому числі за провідними професіями — прохідником підземним та машиністом гірничих виймальних машин підземним.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28.02.2025 №052530004257 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, яке в подальшому було скасовано рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі №200/3330/25.
Зазначеним судовим рішенням встановлено обов`язок відповідача повторно розглянути заяву позивача із врахуванням визначених судом періодів роботи до пільгового стажу, у тому числі періодів роботи за постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, за Списком №1 та із застосуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.
Разом з тим, після повторного розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення від 14.04.2026 №052530004257, яким знову відмовлено у призначенні пенсії.
Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, не доказуються повторно при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.
Отже, обставини щодо необхідності врахування визначених рішенням суду періодів роботи позивача та застосування Роз`яснення №8 не можуть бути повторно переоцінені відповідачем шляхом проведення іншого, менш сприятливого для позивача розрахунку без наведення належних правових та фактичних підстав.
Відповідно до частини 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), право на пенсію за віком на пільгових умовах не залежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
При цьому працівники провідних професій на таких роботах, зокрема прохідники та машиністи гірничих виймальних машин, користуються спеціальним порядком обчислення стажу відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості повний робочий день на підземних роботах, пов`язаних із видобутком вугілля та інших корисних копалин.
Крім того, відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим на відповідних роботах, кожний повний рік роботи за провідними професіями, зокрема, прохідником та машиністом гірничих виймальних машин, зараховується як один рік роботи та додатково три місяці.
З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка позивача містить належні записи про роботу позивача:
з 19.08.2005 по 31.01.2010 — прохідником підземним з повним робочим днем під землею;
з 08.02.2010 по 02.03.2020 — прохідником підземним та машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем у шахті;
з 22.06.2020 по 30.09.2020 — машиністом гірничих виймальних машин підземних;
з 20.10.2020 — машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем у шахті.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Аналогічна правова позиція закріплена у пункті 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Отже, за наявності у трудовій книжці належних записів щодо професії, характеру роботи та повної зайнятості на підземних роботах орган Пенсійного фонду України не вправі довільно не враховувати такі періоди без наведення конкретних причин та належного нормативного обґрунтування.
Суд також враховує, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час перевірки рішень суб`єктів владних повноважень суд з`ясовує, чи прийняті вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно.
Однак, оскаржуване рішення відповідача від 14.04.2026 №052530004257 зазначеним вимогам не відповідає.
Так, відповідач зазначив лише загальні підсумкові показники пільгового стажу, однак не навів детального розрахунку, з яких саме періодів складається визначений ним стаж роботи на провідних професіях у розмірі 13 років 7 місяців 12 днів, які саме періоди роботи позивача не були враховані, з яких підстав їх виключено та яким чином застосовано Роз`яснення №8.
Фактично відповідач обмежився формальним зазначенням результату розрахунку, не надавши позивачу та суду можливості перевірити його правильність.
При цьому відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності свого рішення.
Суд звертає увагу, що орган Пенсійного фонду України як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний не лише прийняти рішення, а й належним чином його мотивувати, оскільки немотивоване рішення позбавляє особу можливості ефективно захистити свої права.
У даному випадку єдиною підставою для відмови в призначенні пенсії стало визначення відповідачем недостатнього розміру пільгового стажу. 
Водночас такий висновок ґрунтується на розрахунку, який не містить належного пояснення та суперечить наявним у справі доказам, зокрема, записам трудової книжки та висновкам суду у справі №200/3330/25.
Суд також враховує, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.04.2026 №052530004257 прийнято за результатами повторного розгляду заяви позивача на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі №200/3330/25. 
Зазначеним судовим рішенням уже було надано оцінку спірним питанням щодо порядку зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, необхідності врахування роботи за провідними професіями та застосування Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8. 
При цьому, під час повторного розгляду заяви відповідач не навів нових обставин чи доказів, які б свідчили про відсутність у позивача права на зарахування визначених судом періодів до пільгового стажу. Попереднім судовим рішенням були усунуті зауваження, покладені відповідачем в основу первісної відмови, а також визначено порядок оцінки спірних періодів роботи позивача, необхідність врахування роботи за провідними професіями та застосування Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8. 
Водночас, при прийнятті нового рішення відповідач не зазначив наявності будь-яких інших недоліків у документах позивача, не вказав на відсутність необхідних підтверджень стажу, неналежне оформлення трудової книжки, невідповідність записів про характер виконуваної роботи чи інші обставини, які могли б бути самостійною підставою для відмови у призначенні пенсії. Так само відповідачем не наведено жодних нових правових підстав, які б виникли після ухвалення судового рішення або могли б впливати на оцінку права позивача на пенсійне забезпечення. 
Отже, нове рішення відповідача повинно було містити чітке та зрозуміле обґрунтування того, з яких саме підстав після врахування висновків суду позивач все одно не набув права на пенсію. Однак такого обґрунтування рішення від 14.04.2026 №052530004257 не містить.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.04.2026 №052530004257 є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Оскільки відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, а матеріалами справи підтверджується наявність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та відповідачем не зазначено належних доводів щодо відсутності підстав для призначення позивачу пенсії, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення із заявою — 21.02.2025.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надане обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності пере законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактично обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляд справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, код ЄДРПОУ 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.04.2026 №052530004257 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, код ЄДРПОУ 22933548) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою про призначення пенсії — 21 лютого 2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, код ЄДРПОУ 22933548) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1 064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 21 липня 2026 року.
Суддя Олексій КОТЕНЬОВ