Дата документу 16.07.2026
Справа № 334/5245/26
Провадження № 2/334/3796/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
16 липня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
судді Бредіхіна Ю.Ю., 
за участю секретаря Іванової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення суми,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 26 936,92 грн., з яких заборгованість за кредитом 11 639,22 грн., заборгованість за відсотками 12 764,75 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 06.04.2017 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №010/0023/82/0202907. За змістом договору банк надав позичальнику кредит у сумі 3 300 грн. строком на 48 місяці до 06.04.2021 року під 45 % річних (фіксована).
Також, 09.06.2017 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №014/0023/82/0206919, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у сумі 8 484,92 грн. строком на 72 місяці до 09.06.2023 року під 39,9 % річних (фіксована).
20.09.2019 року укладений договір №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 010/0023/82/0202907 від 06.04.2017 року та №014/0023/82/0206919 від 09.06.2017 року.
10.01.2023 року укладений договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 010/0023/82/0202907 від 06.04.2017 року та №014/0023/82/0206919 від 09.06.2017 року.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до відповідача за договорами № 010/0023/82/0202907 від 06.04.2017 року та №014/0023/82/0206919 від 09.06.2017 року .
Станом на момент подання позову до суду сума боргу не погашена.
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 17.06.2026 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначений судовий розгляд..
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. 
Частиною сьомою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом – ЦПК України) визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
06.04.2017 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0023/82/0202907, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 3 300 грн., строком на 48 місяців з кінцевим терміном повернення 06.04.2021 року, під 45 % річних (фіксована процентна ставка). 
Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк». 
До кредитного договору складена довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту (додаток №1 до Договору), з якою відповідач ознайомлений під особистий підпис (а.с.10,12). 
Крім того, 09.06.2017 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0023/82/0206919, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 8 484,92 грн., з яких сума кредиту 7 650 грн., сума стазового платежу 834,92 грн, строком на 72 місяці з кінцевим терміном повернення 09.06.2023 року, під 39,9 % річних (фіксована процентна ставка). 
Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк». 
До кредитного договору складений графік погашення кредиту(додаток №1 до Договору) та довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, з якими відповідач ознайомлений під особистий підпис (а.с.17-19). 
20.09.2019 року укладений договір №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 010/0023/82/0202907 від 06.04.2017 року та №014/0023/82/0206919 від 09.06.2017 року.
10.01.2023 року укладений договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 010/0023/82/0202907 від 06.04.2017 року та №014/0023/82/0206919 від 09.06.2017 року.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до відповідача за договорами № 010/0023/82/0202907 від 06.04.2017 року та №014/0023/82/0206919 від 09.06.2017 року .
Відповідач не у повному обсязі виконував свої зобов`язання за кредитними договорами, тому у нього утворилась заборгованість за договором № 010/0023/82/0202907 від 06.04.2017 року в розмірі 7 229,59 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 4 279,67 грн., заборгованості за відсотками в сумі 2 458,54 грн., інфляційних втрат в сумі 377,42 грн. та 3% річних в сумі 113,96 грн., а також за кредитним договором №014/0023/82/0206919 від 09.06.2017 року в сумі 19 707,33 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 7 359,55 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 10 306,21 грн., заборгованості за процентами з моменту відступлення права вимоги в сумі 1 206,76 грн. заборгованості за пенею в сумі 834,81 грн. 
Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26 936,92 грн., з яких 11 639,22 грн. - заборгованість за кредитом та 12 764,75 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. 
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, за змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Верховний Суд у своїй практиці сформулював позицію за змістом, якої практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 141ЦПК України).
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги позивачу, тому вказані витрати підлягають стягненню за рішенням суду.
Дослідивши названі документи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу у частині безпосередньо пов`язаної із розглядом цієї справи (складення позовної заяви та інших процесуальних документів) у розмірі 3000 грн., оскільки заявлена позивачем є неспівмірною із сумою боргу. В задоволені іншої частини слід відмовити, оскільки вони не мають відношення до розгляду справи у суді (надання усної консультації та вивчення матеріалів тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) борг у сумі 26 936 (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 92 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) судовий збір у сумі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень та витрати на правову допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) гривень.
В задоволені решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ю.Ю. Бредіхін