Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100 смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави 26 
21.07.2026

394/503/26
3/394/303/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А :

06.05.2026 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №646917 від 22.04.2026 року, протокол серії ЕПР1 №646923 від 22.04.2026 року, про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2026 року справи об`єднані в одне провадження.
13.05.2026 року Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126, КУпАП, повернуто до Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області для доопрацювання. 
10.06.2026 року матеріали про адміністративне правопорушення, які були надіслані на доопрацювання, повторно направлені Голованівським РВ ГУНП в Кіровоградській області до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області для розгляду та вжиття заходів щодо притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за за ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №646917 від 22.04.2026 року про адміністративне правопорушення 22.04.2026 року в 01:15 год., в с. Кальниболота, по вул. Набережна, 15 Голованівського району, Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Sensor Sputnik без д.н.з, будучи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обставинам, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився. Чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу серії ЕПР1 №646923 від 22.04.2026 року про адміністративне правопорушення 22.04.2026 року в 01:15 год., в с. Кальниболота, по вул. Набережна, 15 Голованівського району, Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Sensor Sputnik без д.н.з,, без посвідчення водія не маючи права керування транспортним засобом. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 01.10.2025 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП України згідно постанови серія ББА№ №579173, чим порушив, вимоги п.2.1.а. Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП України.
Викладене, окрім протоколів, також підтверджується: електронним рапортом від 22.04.2026 року; рапортом інспектора з РПП СПД№2 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 22.04.2026 року; довідками інспектора САП відділу взаємодії з громадами, згідно яких громадянин ОСОБА_1  посвідчення водія не отримував та не вилучалося; відеозаписом спілкування з громадянином ОСОБА_1 .
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотного поштового повідомлення від 03.07.2026 року з «відміткою адресат відсутній». Причини неявки до суду не відомі При цьому, клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.  
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків:
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Отже, в разі повернення до суду поштового повідомлення з викликом до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» адресат вважається повідомленим належним чином. 
Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09.08.2019 у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18).
Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Доказів на підтвердження поважності своєї неявки до суду ОСОБА_1 не надав. Клопотань та заяв від нього до суду не надходило.
Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі доказів. При цьому, суд також враховує, що ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).
Згідно абзацу 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, передбачено що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24.02.1995 року). 
Відповідно до п. 2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 130 КУпАП. 
Згідно зі ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також інші документи, передбачені законодавством.
П. 2.1(А) Правил дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосування судами адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами навіть щодо осіб, які вже були позбавлені такого права або не мають посвідчення водія, оскільки в законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення поняття посвідчення водія.
Вищевказані норми КУпАП не містять жодних застережень чи умов застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винної особи, яка керувала транспортним засобом, посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з ч.1 ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ч.2 ст.317-1 КУпАП).
Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд вважає, що правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Вищенаведений висновок суду ґрунтується на правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20 за схожих правовідносин, яку в силу засади верховенства права можливо застосувати й у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною нормою, встановлено основне та обов`язкове додаткове адміністративне стягнення: штраф та позбавлення права керування транспортними засобами відповідно.
Зауважую, що законодавець у санкції не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань, тому дискреційні повноваження суду обмежені імперативно встановленими нормами при обранні та застосуванні до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Крім того, встановлена поведінка ОСОБА_2 , який свідомо керував транспортним засобом без наявності посвідчення водія, свідчить про підвищену суспільну небезпеку таких дій, що унеможливлює досягнення мети покарання без застосування відповідного обмеження у виді заборони подальшого керування ним транспортними засобами.
Факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія, знайшов своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Вина у вчиненні правопорушення, за яке він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена.
У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1  вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність - судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП за вчинені адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. А саме суд визначає, що порушник вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи його наслідки.
Зі змісту статті 36 КУпАП вбачається, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Крім того, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_2 як превентивний захід й інше додаткове альтернативне адміністративне стягнення, передбачене санкціями ч.5 ст.126 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу, який згідно інформації, встановленої під час складення протоколу , належить ОСОБА_2 , оскільки він не вперше керує тим самим мопедом із порушеннями Правил дорожнього руху, не маючи посвідчення водія жодної з категорій, висновків щодо своєї протиправної поведінки не робить, свідомо ігнорує вимоги законодавства, легковажно розраховує на те, що після вчинених правопорушень буде відсутнє відповідне стягнення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку притягуваного, потенційну можливість заподіяння шкоди третім особам.
При цьому, суд зважує і на те, що положення ст.28 КУпАП, які регламентують оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, на відміну від ст.29 КУпАП (конфіскація такого предмета), не містять імперативної вимоги, щоб зазначений предмет перебував у приватній власності правопорушника. Адже, суть оплатного вилучення вказаного предмета полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
Враховуючи, що відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 вказане правопорушення є більш серйозним, то відповідно до санкції цієї статті правопорушнику буде призначатись адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без оплатного вилученням транспортного засобу. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.  
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом, який виніс постанову.
Виходячи з положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.
Постанова про оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, виконується державним виконавцем (ст. 311 КУпАП).
Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 130, 126, 221, 252, 283, 284, 298, 300- 304 КУпАП, суддя-,
П О С Т А Н О В И Л А :
Визнати винуватим  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування строком на 5 (п`ять) років з оплатним вилученням транспортного засобу - мотоцикла Sensor Sputnik без д.н.з.
Платіжні реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37918230; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) Кіровоградська область; Код банку отримувача (МФО) – 899998; Рахунок отримувача - UA658999980313000149000011001; Код класифікації доходів бюджету – 21081300. 
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн. 60 копійок, який сплатити за реквізитами: Отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання

Суддя