^____________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 947/18192/26
Провадження № 2/947/4535/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2026 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Скриль Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог 
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 06.10.2020, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», на загальну суму 18147,22 грн, судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що06.10.2020 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем укладений кредитний договір № 0504-7059, на виконання якого ОСОБА_1 отримав 7000,00 грн та зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 2%.
Відповідач належним чином не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. 
28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 02/10/2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь ТОВ«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0504-7059.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №0504-7059 від 06.10.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18147,22 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 7000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10780,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн; заборгованість за комісіями - 0,00 грн; інфляційні збитки - 305,66 грн; нараховані 3% річних - 61,56 грн.
За захистом своїх майнових прав звернувся до суду з вказаним позовом.
Відзив на позовну заяву
Відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.
Процесуальні дії та рух справи
Позивач через підсистему «Електронний суд» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. 
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідачу визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для надання відзиву на позов.
Вказана ухвала направлена на адресу відповідача за останнім відомим місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 .
Згідно з Довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення поштового відправлення, останнє повернулось на адресу суд з відміткою«адресат відсутній», що є належним повідомленням відповідача про розгляд справи.
Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив. 
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін також не надходило.
Ухвалою судді від 22.05.2026 також задоволено клопотання позивача про витребування доказів: витребувано з банку інформацію та виписку по рахунку.
19.06.2026 до суду надійшла витребувана з банку інформація.
30.06.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.
Листом від 14.07.2026 суд повідомив банку про необхідність надати інформацію згідно із зазначеними відомостями в ухвали суду від 22.05.2026.
Ухвалою суду 21.07.2026 відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.
27.07.2026 до суду з банку надійшла витребувана інформація та докази.
У період з 10.08.2026 по 01.09.2026 включно головуюча у справі перебувала у щорічній відпустці.
21.08.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просить повторно витребувати з банку інформацію щодо інформацію щодо ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 , в тому числі але не виключно прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорту, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адресу електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки. Також просить витребувати докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 7000,00 грн, які були на неї перераховані, а саме виписки за номером картки НОМЕР_1 за період з 06.10.2020 по 09.10.2020. При цьому просить поновити строк для подання клопотання про витребування доказів.
Ухвалою суду від 03.09.2026 задоволено вказане клопотання: поновлено строк для подання вказаного клопотання та витребувано з АТ «ВСТ БАНК» інформацію щодо ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 , в тому числі прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер телефону як фінансовий номер клієнта банка, адреса електронної пошти (за наявності); докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 7000,00 грн, які були на неї перераховані, а саме виписку з особового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 за період з 06.10.2020 по 09.10.2020 включно.
14.09.2026 до суду надійшла витребувана інформація з банку.
Позивач у позовній заяві просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Інші заяви/клопотання, письмові пояснення від сторін та/або їх представників, у тому числі із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, до суду не надійшли.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, без проведення судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановлені фактичні обставини справи, оцінка аргументів та мотиви суду
Судом встановлено, що 06.10.2020 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем укладений кредитний договір № 0504-7059, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 7000,00 грн.
Вказаний кредитний договір підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором A833.
Позичальника ідентифіковано як ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та якому на номер телефону НОМЕР_3 направлено 06.10.2020 одноразовий ідентифікатор A833.
Вказане підтверджується Довідкою про ідентифікацію ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Відповідно до п. 1. Договору, Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в Кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем комісію та проценти за користування Кредитом. 
Згідно з п. 2. Договору, строк кредиту - 21 днів. 
Пунктом 3. Договору передбачений Графік платежів, відповідно до якого термін платежу - 26.10.2020, сума кредиту - 7 000 грн, нараховані проценти - 2 940 грн, разом до сплати - 9 940 грн.
Пунктом 14. Договору передбачено, що позичальник має право пролонгувати Договір на строк, що встановлений у пункті 2 Кредитного Договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4 пролонгацій. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% від неповерненої Суми Кредиту за кожен день користування. Кредитодавець має право в односторонньому порядку обмежити кількість пролонгацій Договору чи відмовити Позичальнику у пролонгації, повідомивши Позичальника про це не пізніше терміну платежу у спосіб, встановлений Правилами.
Доказів пролонгації дії вказаного договору позивачем не надано.
Первісним кредитором здійснено перерахування на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та витребуваною з АТ «ВСТ БАНК» інформацією та виписками по рахунку відповідача.
Дослідженням розрахунку заборгованості ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» встановлено, що нарахування процентів за процентною ставкою 2% проведено за період з 06.10.2020 по 13.01.2021.
Відповідачем на виконання умов договору вносились платежі на загальну суму 3220 грн (27.10.2020 - 300 грн, 28.10.2020 - 3020,00 грн), які були зараховані первісним кредитором в рахунок сплати процентів за користування кредитом.
У подальшому, 28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу № 02/10/2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь ТОВ«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0504-7059.
Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 1 до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, заборгованість на загальну суму 17 780,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10780,00 грн.
З Розрахунку заборгованості позивача вбачається, що ним як новим кредитором здійснено нарахування інфляційних втрат (на суму 305,66 грн) та 3% річних (61,56 грн).
Позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості за кредитним договором у сумі 18147,22 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10780,00 грн; інфляційні збитки - 305,66 грн; нараховані 3% річних - 61,56 грн.
Оцінка аргументів та Мотиви суду 
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Як встановлено судом, та підтверджується доказами у справі між відповідачем та первісним кредитором 06.10.2020 укладений Кредитний договір № 0504-7059, підписаний в порядку, визначеному ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», з боку відповідача підписаний 15.09.2022 одноразовим ідентифікатором A833, вказане підтверджується Моніторинг дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі, Довідкою про ідентифікацію та самим кредитним договором.
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджуєтьсялистом АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та витребуваною з АТ «ВСТ БАНК» інформацією та випискою по рахунку.
Також факт укладання кредитного договору та отримання відповідачем коштів підтверджується конклюдентними діями самого відповідача, зокрема внесенням 27.10.2020 та 28.10.2020 платежів на виконання умов вказаного кредитного договору 
Отже, суд дійшов висновку про укладеність договору між сторонами та виконання його умов первісним кредитором з перерахування кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн.
За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Як встановлено судом та підтверджуються доказами у справі, до позивача від первісного кредитора перейшли права вимоги до відповідача за Кредитний договір № 0504-7059 від 06.10.2020.
Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 1 до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, заборгованість на загальну суму 17 780,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) -7000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10780,00 грн.
Ураховуючи відсутність доказів та спростування позиції позивача щодо погашення розміру заборгованості за тілом кредиту, суд виснував про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Щодо стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 10780,00 грн
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16.
Відповідно до умов договору вбачається, що кредит надавався відповідачу на строк на 21 день, тобто до 26.10.2020. Вказана дата повернення кредиту також передбачена пунктом 3 Кредитного договору.
Такими чином, після закінчення дії Кредитного договору, а саме після 26.10.2020 у первісного кредитора припинилось право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом.
Дослідженням розрахункузаборгованості первісного кредитора, нарахування відсотків за процентною ставкою 2% здійснювалось за період з 06.10.2020 по 13.01.2021, тобто поза межами строку кредитування.
Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, вважає вірним розміром процентів за користування кредитом в межах 21-денного строку кредитування, який підлягає стягненню з відповідача, - 2 940 грн (розрахунок: 7000 х 2% х 21 день).
Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідачем на виконання умов договору вносились платежі на загальну суму 3220 грн (27.10.2020 - 300 грн, 28.10.2020 - 3020,00 грн), які були зараховані первісним кредитором в рахунок сплати процентів за користування кредитом.
Отже, проценти за користування кредитом в межах строку кредитування були сплачені відповідачем в повному обсязі, а тому позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за процентами задоволенню не підлягають.
Ураховуючи, що відповідачем внесений платіж на суму 3220, з яких проценти у розмірі 2940,00 грн погашені, залишок внесених відповідачем коштів складають 280,00 грн, які мають бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.
Отже, виходячи з оцінки наданих доказів, дослідження матеріалів справи, суд виснував про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № від 06.10.2020 у розмірі 7 087,22 грн, з яких 6720,00 грн (розрахунок: 7000-280) - заборгованість за тілом кредиту, інфляційні збитки - 305,66 грн; нараховані 3% річних - 61,56 грн.
Розподіл судових витрат
Відповідно до статті 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог на 39,05% (розрахунок: 7 087,22 х 100 / 18147,22) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 039,67 грн (розрахунок: 2662,40 х 39,05%).
Витрати на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн
Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано Договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 №02-07/24; Витяг з Акту №31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026, Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», Заявку на надання юридичної допомоги № 297.
Клопотань про зменшення витрат на адресу суду не надходило.
Верховний Суд в постанові від 22 листопада 2019 року у справі №902/347/18 роз`яснив, що суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, за власною ініціативою.
Ураховуючи, що позивач підтвердив понесені витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що, урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 39,05%, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені та підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 514,50 грн (9000 х 39,05%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,141,258-260,263-265,274-279,354 ЦПК України, ст.ст.509,525,526,530,536,599,1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Кредитним договором №0504-7059від 06.10.2020 у розмірі7 087 (сім тисяч вісімдесят сім) гривень 22копійки, з яких: 6720,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, інфляційні збитки - 305,66 грн; нараховані 3% річних - 61,56 грн.
В іншій частині позовних відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 039(одна тисяча тридцять дев`ять) гривень 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на правничу допомогу у розмірі 3 514 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 50 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»,ЄДРПОУ: 42640371, юридична адреса: 03150, м. Київ, вулиця Ґедройця Єжи, 6, офіс 521.
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підписане 16.09.2026.

Суддя              Ю. А. Скриль