П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/3404/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід О.С. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
24 серпня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Білої Л.М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Відповідач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористася та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві 10-денний строк, з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків шляхом надання доказів зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача; зазначення у позовній заяві відомостей про представника позивача у відповідності до п.2 ч.5 ст.160 КАС України; доказів сплати судового збору в розмірі 1 331 грн 20 коп.
На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява, в якій позивач вказав, що статтею 243 Кодексу адміністративного судочинства, яка регламентує форму і зміст судового рішення, передбачено, що рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На думку позивача, лише після виконання таких вимог процесуального закону процесуальний документ може підписуватися працівником апарату суду. Тобто, позивач стверджує, що підпис працівника апарату на процесуальному документі може мати місце лише у разі попереднього підписання такого документу суддею.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви позивача від є проявом незгоди позивача з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху та його небажанням усувати недоліки заяви, про які у такій ухвалі зазначено. Відтак, у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви та не виконав вимог ухвали суду від 23.03.2026.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.
Частиною 1 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків визначених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху визначені пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.
Згідно з матеріалами справи позивач направив до суду заяву, у якій він фактично не погоджується із способом засвідчення копії ухвали суду.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 11.09.2024 у справі №930/191/23 зазначає про те, що ухвала суду першої інстанції є протиправною оскільки не завірена належним чином та не відповідає вимогам КАС України.
Між тим, Розділом XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 № 814 (далі - Інструкція №814), визначені питання засвідчення та видавання копій судових рішень і документів.
Відповідно до п.1 розділу ХІ Інструкції № 814 копії судових рішень видаються особам, які відповідно до чинного законодавства мають право на їх одержання.
Згідно із п.2 розділу ХІ Інструкції № 814 учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення у паперовій формі, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається у порядку, визначеному законом.
Копія судового рішення, виготовлена апаратом суду у паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати (п. 3 розділу ХІ Інструкції № 814).
Як унормовано п.6 розділу ХІ Інструкції № 814 копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена у паперовій формі шляхом виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи.
Із системного аналізу зазначених вище приписів Інструкції №814 слідує, що видача копії судового рішення можлива лише за наявності в матеріалах справи оригіналу такого рішення. При цьому, підписання копії судового рішення належить до повноважень відповідальної особи апарату суду, яка проставляє на такій копії відповідні реквізити, передбачені Інструкцією.
Таким чином, оформлена та надіслана на адресу позивача поштою копія ухвали суду від 09.02.2026 відповідає вказаним вимогам.
Згідно супровідного листа , що складений секретарем судового засідання, на адресу ОСОБА_1 направлялася саме копія ухвали, засвідчена відповідальною особою апарату суду (в даному випадку секретарем судового засідання), а не суддею.
Щодо посилання на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 11.09.2024 у справі №930/191/23 колегія суддів зазначає, що у цій справі Верховний Суд висловив правовий висновок щодо підпису процесуальних документів, поданих учасниками справи, а не до судових рішень як таких, оскільки підписи суддів на рішеннях мають іншу юридичну природу і порядок оформлення і для них встановлені окремі правила оформлення.
Таким чином позивачем не виконано вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а саме не подано до суду першої інстанції доказів зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача; зазначення у позовній заяві відомостей про представника позивача у відповідності до п.2 ч.5 ст.160 КАС України; доказів сплати судового збору в розмірі 1 331 грн 20 коп.
Наведене у сукупності та взаємозв`язку дає підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви у відповідності до п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий | | | Гонтарук В. М.
Судді | | | Біла Л.М.    Моніч Б.С.