ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2026 року | справа № 380/10321/26 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/10321/26 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, –

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 , в якому просить:
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг до бюджету в розмірі 15220,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом станом на 04.05.2026, яка становить 15220,00 грн, а саме, по єдиному податку. 
Вищезазначену заборгованість становлять нараховані відповідачем суми коштів, які зазначені у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування, а саме, 20 % доходу за місяць - по 1340,00 грн за 5 місяців 2023 року, по 1420,00 грн за 6 місяців 2024.
Сума податкового боргу є узгодженою та у встановлені законом строки до бюджету не сплаченою.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 26.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.
03.07.2026 на адресу суду повернувся направлений відповідачу за адресою вказаною у позовній заяві поштовий конверт. Згідно із ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Судом з матеріалів справи встановлені наступні обставини:
Згідно доказів наявних у справі наданих позивачем, відповідач зареєстрований з 04.11.2022 в якості платника єдиного податку за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування.
28.08.2025 позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу №0017618-1303-1301 на суму 15220,00 грн.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач звернуся до суду про стягнення податкового боргу з відповідача.
Судом враховуються аргументи наведені позивачем про правомірні стягнення податкового боргу з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:
Згідно із п.п. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України . 
Згідно із п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 цього ж Кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом .
Згідно із п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із п.35-1.5. ст. 35^1 цього ж Кодексу, для формування реєстру платежів з єдиного рахунку в розрізі окремого платника податків центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, керується:
податковою інформацією, що міститься в поданих платником податків платіжних інструкціях на зарахування коштів на єдиний рахунок;
податковою інформацією, що міститься в поданих платником податків податкових деклараціях (розрахунках), за якими настав строк сплати податкових зобов`язань відповідно до положень цього Кодексу, з урахуванням даних поданих уточнюючих декларацій (розрахунків);
відомостями, що містяться в поданих платниками звітах з єдиного внеску, за якими настав строк сплати зобов`язань відповідно до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;
іншою податковою інформацією відповідно до положень цього Кодексу.
Платіжні інструкції на зарахування коштів на єдиний рахунок використовуються для сплати платежів, передбачених абзацом першим пункту 35-1.1 цієї ж статті.
Податкові декларації (розрахунки, звіти з єдиного внеску), за якими настав строк сплати податкових зобов`язань (зобов`язань з єдиного внеску), використовуються для сплати відповідних платежів, якщо обов`язок щодо здійснення такої сплати відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», інших актів законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, виникає після подання платником податків податкової декларації.
Згідно із п. 36.1. ст. 36 цього ж Кодексу, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно із п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). 
Згідно із п. 59.1. ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із п. 87.2. ст. 87 цього ж Кодексу, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами .
Згідно із п. 87.11. ст. 87 цього ж Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження .
Згідно із п. 95.1. ст. 95 цього ж Кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно із п. 95.2. ст. 95 цього ж Кодексу, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. .
Згідно із п. 95.3. ст. 95 цього ж Кодексу, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із п. 95.4. ст. 95 цього ж Кодексу, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п. 291.2. ст. 291 цього ж Кодексу, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно із п. 291.3. ст. 21 цього ж Кодексу, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Не мають права обрати та перебувати на спрощеній системі оподаткування, а також не мають права підтвердити статус платника єдиного податку четвертої групи платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій.
Відповідач на час спірних правовідносин перебував на спрощеній системі оподаткування згідно поданої ним заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом враховуються аргументи зазначені позивачем, оскільки заборгованість відповідача, станом на дату розгляду справи, становить 15220,00 грн, що підтверджується вищевказаними доказами, а також довідкою про податкову заборгованість платника податків №1613/5/13-01-13-03 від 04.04.2026, згідно якої станом на 04.05.2026, за відповідачем рахується заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 15220,00 гривень.
В справі відсутні належні та допустимі докази того, що згадана податкова вимога оскаржувалась і скасована, або спірний податковий борг самостійно погашений відповідачем повністю.
Таким чином, позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 15220,00 грн, підлягають задоволенню повністю. 
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, 35) до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг до бюджету в розмірі 15220,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя | Гавдик Зіновій Володимирович