ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 липня 2026 року справа №360/1257/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Пивовар І.В., Сіваченка І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 360/1257/23 (головуючий І інстанції Н.М. Басова) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся з позовом до Луганського окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яка полягає у не перерахунку та невиплаті ОСОБА_1 з 01.12.2019 пенсії в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення визначеного в довідці від 26.09.2023 №ЛК-0118 станом на 19.11.2019;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2019 пенсію в розмірі 50%, який обчислено з грошового забезпечення визначеного в довідці про розмір грошового забезпечення від 26.09.2023 №ЛК-0118 станом на 19.11.2019.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року позов задоволено частково, а саме суд: 
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області №ЛК-0118 від 26 вересня 2023 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області №ЛК-0118 від 26 вересня 2023 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд відмовив.
Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок. 
17.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про зміну способу виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №360/1257/23, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати перерахованої пенсії, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 перерахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 174473,93 грн.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення №360/1257/23 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким заяву задовольнити.
В апеляційній скарзі вказує, що невиконання відповідачем рішення суду у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань становить загрозу самій сутності інституту обов`язковості судових рішень та права на справедливий суд.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року позов задоволено частково, а саме суд: 
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області №ЛК-0118 від 26 вересня 2023 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області №ЛК-0118 від 26 вересня 2023 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовний вимог відмовлено.
Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2024 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі № 360/1257/23 залишено без змін.
Адвокатом в інтересах позивача подано адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо виконання рішення суду. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.09.2025 № 1200-0204-8/25011 повідомлено представника позивача, що доплату пенсії, обчислену на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі № 360/1257/23 обліковано в Головному управлінні та буде виплачено після виділення коштів Пенсійному фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України. За рахунок коштів Державного бюджету Пенсійним фондом України у 2024 році проведено погашення заборгованості з пенсійних виплат на виконання рішення судів з датою набрання рішенням суду законної сили по 19.11.2020 включно. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік наразі не прийнято.
17.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про зміну способу виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №360/1257/23, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати перерахованої пенсії, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 перерахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 174473,93 грн.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №360/1257/23 відповідачем виконано лише в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЛК-0118 від 26 вересня 2023 року, проте не виконано рішення в частині виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 , у розмірі 174473,93 грн. 
06.10.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області через підсистему «Електронний суд» надіслано письмові пояснення щодо заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі № 360/1257/23.
В обґрунтування зазначено, що згідно електронної бази даних пенсіонерів силових структур Луганської області ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі № 360/1257/23 Головним управлінням у лютому 2024 року здійснено з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області № ЛК-0118 від 26 вересня 2023 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням раніше виплачених сум. 
Доплату пенсії, обчислену на виконання Рішення суду від 10.11.2023, за період з 01.12.2019 по 29.02.2024 у сумі 174473,93 грн обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.
Також зазначив, що виконання рішення суду, у тому числі, у даній справі №360/1257/23 залежить від бюджетного фінансування, його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання, зміни способу і порядку виконання судового рішення, та не може призвести до його фактичного виконання, позаяк така процесуальна дія у жодному разі не вплине на більш скоріше фінансування державою витрат по виплаті заборгованості пенсії, у тому числі, позивача.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення №360/1257/23 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виконання рішення суду, у тому числі, у даній справі №360/1257/23 залежить від бюджетного фінансування, його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання, зміни способу і порядку виконання судового рішення, та не може призвести до його фактичного виконання, позаяк така процесуальна дія у жодному разі не вплине на більш скоріше фінансування державою витрат по виплаті заборгованості пенсії, у тому числі, позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний адвокатом Черніковим Дмитром Юрійовичем в інтересах ОСОБА_1 спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 перерахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 174473,93 грн, не узгоджується зі змістом статті 378 КАС України, призведе до порушення черговості проведення вказаних виплат та надасть штучну перевагу позивачу перед іншими стягувачами, що не відповідає справедливому та неупередженому розгляду справи (стадія виконання рішення суду є стадією процесу розгляду справи).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України “Про виконавче провадження”, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень”, пунктом 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно частини 1-3, 5-6 статті 382-1 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 382-3 цього Кодексу.
За приписами частин 1 та 2 статті 382-2 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
За частиною 1-3, 9 статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.
Так, з 19.12.2024 положення частини 1 статті 378 КАС України встановлюють, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
На виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням здійснено розрахунок та нарахування відповідної виплати (пенсії), що підлягає виплаті позивачу, а також повідомлено про необхідність виділення нарахованої суми коштів для виконання судового рішення.
Отже, станом на час вирішення питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, як в суді першої, так і апеляційної інстанції рішення суду, не виконано відповідачем в повному обсязі, нарахована заборгованість позивачеві не виплачена.
Колегія суддів звертає увагу, що з 19.12.2024 положення ст. 378 КАС України чітко визначають, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Відповідно до обставин даної справи, які визнаються учасниками справи, єдиною причиною невиплати позивачу нарахованих на виконання рішення сум є відсутність належного фінансування відповідача.
Однак, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов`язків.
У аналогічних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 28.10.2025 у справі №380/7706/22 підтвердив необхідність зміни способу та порядку виконання судового рішення і зазначив про неправомірність будь-якого формалістичного підходу до тлумачення статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника. При цьому рішення суду першої інстанції (про зміну способу виконання рішення суду) стосується вже нарахованої та чітко визначеної суми доплати пенсії, а тому зміна способу і порядку виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, а є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача.
За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального закону.
За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, що має наслідком ухвалення нового судового рішення, яким заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 360/1257/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення №360/1257/23 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Змінити спосіб виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі №360/1257/23, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати перерахованої пенсії, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 перерахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 174473,93 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст ухвали складений та підписаний 08 липня 2026 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєва

Судді: І.В. Сіваченко

І.В. Пивовар