справа № 399/1168/25
провадження № 2/399/78/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року смт Онуфріївка 
Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Таліон Плюс» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі: 47392,18 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу: 5000,00 грн. Проте, 29.12.2025 до суду представником позивача подано заяву про зменшення розміру позивних вимог в якій останній просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таліон Плюс» суму заборгованості за кредитним договором у зменшеному розмірі: 29037,03 грн, а також стягнути понесені судові витрати, а саме, сплачений судовий збір: 2422,40 грн та витрати на правову допомогу: 5000,00 грн.
В обґрунтування позову зокрема зазначено, що 24.12.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 520702358, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 15700,00 грн.
Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків власноручно заповнив заявку на отримання кредитних коштів з використанням мережі Інтернет, а саме в своєму особистому кабінеті на сайті Товариства, зазначивши свої персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та абонентський номер, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит та ін.
В позовній заяві зазначено порядок вчинення відповідачем та первісним кредитором дій з метою укладення кредитного договору в електронній формі.
Отже, Договір між Товариством та відповідачем укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором накладено на Договір та інформація про підпис (дату та час) міститься в Розділі 15 Договору.
На виконання умов Договору грошові кошти перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні Договору. Підтвердження перерахування кредитних коштів додається до позовної заяви. Відповідно до п. 5.3. Договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.
Відповідач під час підписання Договору ознайомився з усіма умовами, на яких здійснюється кредитування та загальною сукупною вартістю всіх витрат, пов`язаних з користуванням кредиту та самостійно обрав умови кредитування, викладені в Договорі, виявивши волю на вступ у договірні відносини шляхом його підписання та отримання кредитних коштів у тимчасове користування.
Нарахування процентів та інших платежів за користування кредитом здійснювалося з дати фактичного надання першого траншу до дня повного погашення заборгованості або до моменту припинення дії договору з будь-яких підстав (п. 7.1. п.7.3, 8.2., 9.2.1.2. Договору).
Розділом 8 Договору передбачений розмір процентів та вартість послуг за користування кредитними коштами (п.8.1-8.15). У позові зазначено також й інші умови кредитного договору з посиланням на відповідні його пункти.
Відповідач зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим, відповідно до п. 9.1.1.7. Договору, ТОВ «Таліон Плюс» було достроково розірвано Договір шляхом направлення відповідачу відповідного повідомлення. З 21.08.2025 припинилося право позивача щодо нарахування процентів за користування кредитом, передбачених Договором.
Зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить: 55241,72 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачу від первісного кредитора (з дати укладання Договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання Договору). Проценти за Договором після розірвання Договору (з 21.08.2025 ) не нараховуються.
Загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення позивачем в позовній заяві становить - 47392,18 грн., з них: заборгованість по кредиту - 15699,08 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 31693,10 грн.; заборгованість по комісії за надання кредиту (в разі наявності) – 0,00 грн.
Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості, однак, позивач не включає їх до розміру позовних вимог.
Щодо відступлення прав вимоги за Договором у позові зазначено, що 25.03.2025 відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за Договором до ТОВ «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/28. 
На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та у спосіб, узгоджений сторонами у Договорі, Товариство повідомило Позичальника про відступлення права вимоги шляхом відправлення електронного листа на електронну адресу, зазначену ним при укладанні Договору.
З вищевикладеного слідує, що відповідач не виконує умови Договору у добровільному порядку, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у примусовому порядку.
Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зазначено про строки протягом яких сторони мають право подати відповідні процесуальні документи. Даною ухвалою клопотання про витребування доказів задоволено та постановлено витребувати у АТ «ПУМБ» інформацію зазначену в ухвалі.
Відповідачу за зареєстрованою адресою місяця проживання направлено судові поштові документи, а саме копія ухвали про відкриття провадження у справі, проте до суду повернувся конверт з відміткою на довідці «адресат відсутній».
Враховуючи положення п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення вказаних судових документів є 17.12.2025. В установлені строки відзив не надійшов. Заяви чи клопотання будь якого змісту відповідачем до суду не подано.
29.12.2025, як зазначено вище, представником позивача подано заяву про зменшення розміру позивних вимог в якій останній просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у зменшеному розмірі: 29037,03 грн. До заяви додано позивачем копії документів на підтвердження статусу військовослужбовця. 
В обґрунтування даної заяви зазначено, що відповідач звернувся до позивача з проханням вирішити питання кредитної заборгованості із списанням нарахованих відсотків, посилаючись на те, що він є військовослужбовцем і відповідно до вимог п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має пільги щодо списання нарахованих відсотків по Договору кредитної лінії.
Товариство здійснює свою діяльність як соціально відповідальний учасник ринку небанківських фінансових установ та зі всією повагою ставиться до всіх клієнтів, особливо тих хто має відношення до оборони держави в період дії воєнного стану. Зокрема, Товариство з повагою ставиться до військовослужбовців та неухильно дотримується конституційних та законодавчих норм права, якими регулюються соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Після отримання документів позивач вважає за необхідне зменшити свої позовні вимоги за рахунок надання пільги по списанню нарахованих процентів за користування кредитом та штрафних санкцій за наявності. Позивач відмовляється від вимоги про стягнення частини відсотків і просить суд стягнути лише фактично надані кошти (тіло кредиту), комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитними коштами за період, що не підпадає під строк пільгового користування кредитними коштами, що є необхідними та погодженими сторонами складовими вартості кредитної послуги. 
Після ознайомлення з наданими відповідачем документами, позивач визнає за доцільне списати проценти в розмірі - 15846,55 грн та стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з тіла кредиту, нарахованих відсотків до того, як відповідач отримав статус військовослужбовця (12.03.2025 рік), комісії за його надання та понесених судових витрат.
Враховуючи, що вимоги позивача після зменшення стосуються виключно повернення фактично наданих та неповернутих коштів тіла кредиту (15699,08 грн), відсотків, нарахованих до дати мобілізації відповідача, тобто до 12.03.2025 та погодженої комісії (785,00 грн), а тому підстави для стягнення цієї суми не потребують додаткового роз`яснення та доведення, оскільки вони підтверджуються обставинами, викладеними в позові, та фактом укладення Договору. 
Розрахунок заборгованості до 12.03.2025 року виглядає наступним чином: 15699,08 (тіло кредиту) х 0,15 % (дисконтна відсоткова ставка) = 23,55 грн х 30 днів = 706,5 грн; 15699,08 х 0,98 % (індивідуальна відсоткова ставка) = 153,85 грн х 30 днів = 4615,5 грн: 15699,08 х 0,98 % (базова відсоткова ставка) = 153,85 грн х 47 днів = 7230,95 грн. Таким чином, сума заборгованості складає: 15699,08+706,5+4615,5+7230,95+785 (комісія) = 29037,03 грн.
У заяві зазначено п. 8.4 Договору, а також, що у зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає за необхідне подати заяву про зменшення позовних вимог у наступному розмірі, а саме: заборгованість по кредиту (тіло) - 15699,08 грн (п.2.2, та п. 9.1.1.7. Договору) заборгованість по комісії за надання кредиту - 785,00 грн (п.7.5 та 8.4) заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами до 12.03.2025 року – 12552,95 грн. Всього заборгованість (основний борг) за Договором - 29037,03 грн. Судовий збір - 2422,40 та витрати на правничу допомогу - 5000,00 грн., всього судові витрати – 7422,4 грн.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 24.12.2024 року відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
24.12.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії № 520702358, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором.
Пунктом 14.12 Договору передбачено, що цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно комунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Розділом 4 Договору передбачено – порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Пунктом 14.1 вказаного Договору передбачено, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua .
Умовами Договору кредитної лінії передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Правила). Загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 15700,00 грн. Разом із тим Позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у Кредит шляхом надання додаткових Траншів. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 24.12.2024 (що є датою надання Кредиту) (п. 2.1 – 2.3). 
Пунктом 3.1 Договору зокрема передбачено, що на момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. 
Кожен окремий Транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4314-14XX-XXXX-0669, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором (п. 5.1 Договору).
Кредитодавець не надає Позичальнику під час укладення Договору додаткових та/або супутніх послуг (п. 5.4 Договору). 
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 23.01.2025, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору. 7.2. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. ініціювання Кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. 7.3. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 23.01.2030, що передбачено пунктами 7.1-7.3 Договору.
За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим Договором. Інших витрат Позичальника Договором не передбачено (п. 8.1 Договору).
Пунктами 8.2-8.3 Договору передбачено, що проценти за користування Кредитом є платою за користування Позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних Кредитодавцю. Процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість Кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо Позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за користування Кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування Кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання). Фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. 
Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних.
Розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 785 грн 00 коп. (п. 8.5 Договору).
Проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору. Проценти нараховуються щоденно у відсотках від суми Кредиту за кожний день користування ним, за ставкою визначеною в порядку зазначеному вище, із розрахунку наявності 365 днів у році не залежно від того високосний рік чи ні. Для зручності Позичальника в Особистому кабінеті та бухгалтерському обліку зобов`язання Позичальника по сплаті процентів обліковуються та відображається з припущення, що Позичальник отримає знижку на витрати по Договору, на умовах описаних в п. 8.7. Договору. Про розмір зобов`язань, без врахування знижки вказаної в п.8.7. Договору Позичальник інформується в Особистому кабінеті (п. 8.10 Договору).
Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання (п. 11.1 -11.2 Договору).
Позивачем до позову додано Заявку на отримання грошових коштів в кредит від 24.12.2024 в якій відображено загальну інформацію, персональні дані, адресу та номер карти відповідача. Зокрема зазначено, сума кредиту 15700,00 грн., строк кредитування 1826 днів, номер карти 4314140211790669.
На підтвердження перерахуванням коштів відповідачу до позову надано Підтвердження ТОВ «Профіт Гід» та довідку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 53-54).
З розрахунку заборгованості складеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що відповідач має заборгованість: - за тілом кредиту у розмірі 15699,08 грн., - заборгованість за процентами 8923,30 грн., неустойка – 7849,54 грн. Загальний розмір заборгованості 32471,92 грн. При цьому вбачається, що за весь період відповідачем сплачено кошти в розмірі 1954,00 грн. з них на сплату комісії вирахувано 785,00 грн., на сплату відсотків 1168,08 грн., на сплату тіла 0,92 грн.
25.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/28 відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вищевказаним Договором кредитної лінії до відповідача, що підтверджується копією цього Договору факторингу та витягом з Реєстру прав вимоги, відповідно до якого вбачається, що заборгованість відповідача в загальному розмірі становить 32471,92 грн.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги, копія якого наявна в матеріалах справи. 
Умовами Договору кредитної лінії передбачено ініціювання кредитодавце дострокового розірвання/припинення дії Договору (пункти 7.2.2, п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7 Договору).
21.08.2025 ТОВ «Таліон Плюс» направило відповідачу повідомлення про дострокове розірвання Договору, копія якого наявна при матеріалах справи.
З розрахунку заборгованості створеного ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що відповідачу нараховувалися проценти в подальшому, тобто з 25.03.2025 з моменту отримання позивачем права вимоги до відповідача, проте після дострокового розірвання Договору (21.08.2025) відсотки не нараховувалися відповідачу. У позові зазначено, що розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості, однак, позивач не включає їх до розміру позовних вимог.
Однак з врахуванням наданих відповідачем документів щодо статусу його, як військовослужбовця, позивачем зменшено розмір позовних вимог та наведено у заяві новий розрахунок.
На виконання вимог ухвали суду від АТ «ПУМБ» 26.12.2025 надійшла відповідь в якій повідомлено що на ім`я відповідача випущена банківська платіжна картка НОМЕР_1 , також вбачається, що 24.12.2024 на карту ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 15700,00 грн.
Отже, враховуючи вищевикладене вбачається, що відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 15700,00 грн., що підтверджується сукупністю доказів, які наявні при матеріалах справи.
При цьому, Ддослідивши наведений позивачем розрахунок заборгованості, викладений у заяві про зменшення розміру позовних вимог, суд не погоджується з ним з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, нарахування відсотків за Кредитним договором обмежено періодом до 12.03.2025, оскільки з цієї дати відповідач набув статусу військовослужбовця, що в силу приписів чинного законодавства (зокрема, ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») виключає подальше нарахування процентів за користування кредитом. З цим фактом суд погоджується.
Відтак, правомірним є нарахування відсотків виключно за період з 24.12.2024 по 11.03.2025 включно, що становить 78 днів.
Натомість у наданому позивачем розрахунку відсотки нараховані за три окремі періоди (30 днів + 30 днів + 47 днів), що сукупно становить 107 днів та очевидно перевищує фактичну кількість днів користування кредитом у межах дозволеного строку (78 днів).
Аналізуючи структуру цього нарахування та враховуючи п. 3.3 Договору, суд встановив, що позивачем нараховано відсотки за перші 30 днів у сумі 706,50 грн (за пільговою/базовою ставкою 0,15% на день). У подальшому, у зв`язку з недотриманням відповідачем умов Договору щодо повернення коштів у межах дисконтного періоду, позивач здійснив нарахування за підвищеною ставкою 0,98% на день за той самий початковий період.
Зазначені дії позивача призвели до подвійного нарахування відсотків за один і той самий період користування кредитними коштами (перші 30 днів).
Суд наголошує, що застосування підвищеної відсоткової ставки (0,98% на день) замість базової (0,15% на день) за умови невиконання умов Договору у дисконтний період мало відбуватися шляхом донарахування різниці між цими ставками, з обов`язковим урахуванням та відрахуванням уже нарахованої суми відсотків у розмірі 706,50 грн.
Одночасне ж стягнення відсотків за ставкою 0,98% та 0,15% призводить до фактичного нарахування сукупного відсотка у розмірі 1,13% на день за один і той самий проміжок часу. Таке подвійне стягнення не передбачене умовами Договору, суперечить суті зобов`язальних правовідносин, засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України), а також прямо порушує конституційний принцип неприпустимості подвійної юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення (ст. 61 Конституції України).
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення відсотків підлягають лише частковому задоволенню. Оскільки суд не може схвалити розрахунок, проведений за 107 днів замість фактичних 78 днів, як і не може допустити подвійного нарахування за один період, тому суд наводить розрахунок за яким мали б нараховуватися відповідачу відсотки за період з 24.12.2024 по 11.03.2025 включно.
Нарахування процентів здійснюється за 78 днів за ставкою 0,98% в день. При цьому, з розрахунку первісного кредитора видно, що відповідачем здійснено сплату відсотків в розмірі 1168,08 грн., що зазначено вище та які необхідно відняти від загальної суми. Отже сума за один день відповідно до ставки 0,98% становить 153,85 грн. За 78 днів сума процентів становить 12000,30 грн. (78 днів * 153,85 грн.). При цьому, від зазначеної суми необхідно відняти суму сплачених відповідачем відсотків в результаті чого заборгованість становить у розмірі 10832,22 грн. (12000,30 грн. - 1168,08 грн.). 
Таким чином, сума процентів, яка підлягає стягненню становить 10832,22 грн.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 785,00 грн, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.
Як вбачається зі змісту первісної позовної заяви, позивачем взагалі не заявлялося вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією. Більш того, у тексті позову чітко зазначено - «заборгованість по комісії за надання кредиту (в разі наявності) – 0,00 грн.», з розрахунку заборгованості первісного кредитора, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», видно, що відповідачем сплачено комісію в повному обсязі.
Натомість у заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач фактично безпідставно включив до складу стягнення суму комісії в розмірі 785,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач у повному обсязі та належним чином виконав зобов`язання щодо сплати зазначеної комісії.
З огляду на повне погашення цієї суми відповідачем у добровільному порядку, повторне її стягнення у судовому порядку є недопустимим, суперечить фактичним обставинам справи. За таких обставин, у задоволенні вимоги про стягнення 785,00 грн комісії слід відмовити.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 26531,30 грн.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з ч.ч.1 - 2 ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, зваживши у сукупності подані позивачем докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав.
Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Беручи до уваги вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним Договором у розмірі 26531,30 грн., в решті позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., суд враховує наступне.
Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
До позовної заяви представник позивача на обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав копії наступних документів:
- Договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 р. укладеним між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» в особі керуючого партнера Колінько А.В.;
- Додаткову угоду № 2203 від 06.11.2025 про надання правової допомоги до Договору № 5 від 02.12.2024 в якій зазначено чітко щодо відповідача, ОСОБА_1 , та сторони погодили вартість послуг по супроводженню справ в розмірі 5000,00 грн.;
- акт приймання – передачі наданих послуг від 06.11.2025 відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 в якому зазначено обсяг послуг, час виконання та загальна сума становить 5000,00 грн.;
- платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 222 від 06.11.2025 на суму 5000,00 грн. та призначення платежу є оплата за надання правової допомоги;
- ордер на надання правничої допомоги укладеним між «ТАЛІОН ПЛЮС» та адвокатом Колінько А.В.;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Колінько А.В.
Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 5000,00 грн.
Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу адвоката, за встановлених обставин, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд приходить висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд».
При цьому, слід зазначити, що в ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3028,00 грн.
Проте, нормами ч.3 ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» ними сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 2213,36 грн. (2422,40*26531,30/29037,00), слід стягнути з відповідача на користь позивача.
При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за Договором кредитної лінії № 520702358 від 24.12.2024 в розмірі 26531,30 грн (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять одну гривню 30 коп.).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2213,36 гривень та на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ЄДРПОУ 39700642), місцезнаходження: 14017 Чернігівська область м. Чернігів вул. Жабинського буд. 13.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 19.08.2026.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області В.В. Шульженко