ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/4396/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2026 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), яким просить суд: « 1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), які полягають у невключені до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2016 році та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2022 роках. 2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2016 році та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2022 роках з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС».
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проходження військової служби відповідачем з порушенням норм законодавства здійснювалось нарахування та виплату йому грошового забезпечення. Зазначив, що з архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення позивача за 2016-2022 роки вбачається, що у вказаний період щомісячно нараховувалась та виплачувалась грошова винагорода за участь в антитерористичній операції/операції об`єднаних сил (далі АТО/ООС). У вказаний період відповідачем здійснювались нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема грошова допомога на оздоровлення. У той же час, із огляду на особисті картки грошового забезпечення позивача за 2020-2021 роки останньому за вказаний період було проведено нарахування та виплату підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення без включення до складу місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС нарахованої та виплаченої у ці місяці. На переконання позивача, оскільки він отримував додаткову грошову винагороду за участь в АТО/ООС щомісячно і вона входила до складу його грошового забезпечення, що свідчить про її системний характер, відповідно, вказана складова повинна включатися до розрахунку підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
До суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимоги, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує, що розмір допомоги для оздоровлення визначається та підйомної допомоги, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Грошова допомога на оздоровлення та підйомна допомога є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які розраховуються виходячи з розміру місячного грошового забезпечення. Вважає, що відповідач правомірно не включив винагороди за участь в АТО/ООС до складу місячного грошового забезпечення позивача, при нарахуванні та виплаті йому підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2021 роки.
Згідно зі статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Відповідно до інформації, відображеної в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення за 2015-2026 роки, ОСОБА_1 під час проходження військової служби перебував на грошовому забезпеченні у період: - з грудня 2015 року по червень 2016 року включно – у військовій частині НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України; - з липня 2016 року по листопад 2025 року включно – у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України); - з грудня 2025 року по 11.03.2026 включно – у військовій частині НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.а.с. 15-42). 
Згідно з Витягом з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 березня 2026 року №247-ОС ОСОБА_1 , звільненого наказом від 24 лютого 2026 року №188-ОС, за підпунктом «д» (у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) статті 26 частини п`ятої пунктом 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 11 березня 2026 року (а.с.а.с. 11, 12). 
Позивач вважає, що під час проходження військової служби військовою частиною НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України) з порушенням норм законодавства здійснювалось нарахування та виплату йому грошового забезпечення із огляду на наступне. 
Із огляду на архівні відомості особистих карток грошового забезпечення у період з липня 2016 року до березня 2022 року включно ОСОБА_1 щомісячно нараховувалась та виплачувалась грошова винагорода за участь в антитерористичній операції/операції об`єднаних сил (далі АТО/ООС) (а.с.а.с. 15-42). 
У вказаний період відповідачем також здійснювались нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема, підйомна допомога у вересні 2016 року у розмірі 4 5150 грн та грошова допомога на оздоровлення: у червні 2017 року у розмірі 4 571 грн, у травні 2018 року у розмірі 7 423,90 грн, у листопаді 2019 року у розмірі 9 660,50 грн, у травні 2020 року у розмірі 11415,30 грн, у травні 2021 року у розмірі 11 298,90 грн, у лютому 2022 року у розмірі 12 019,50 грн. 
Разом з тим, як вбачається з архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення за 2016-2022 роки, під час нарахування підйомної допомоги у 2016 році та грошової допомоги на оздоровлення у 2017-2022 роках, до складу місячного грошового забезпечення як розрахункової величини не було включено грошову винагороду за участь в АТО/ООС нараховану та виплачену у ці місяці.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо не включення до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2022 роки, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 частиною 2 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.
Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України №2011-ХІІ).
Відповідно до статті 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Статтею 9-1 пунктом 3 Закону України №2011-ХІІ визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Відповідно до статті 10-1 пункту 1 Закону України №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно із приписами статті 10-1 пункту 14 абзацу 3 Закону України №2011-XII у рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Статтею 15 пунктом 2 Закону України №2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
З системного аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що розмір грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги розраховується виходячи із розміру місячного грошового забезпечення військовослужбовця.
Вказаного висновку відповідач не заперечує.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою КМУ №18 від 20.01.2016 «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» постановлено, що за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується винагорода в порядку, визначеному керівниками відповідних державних органів.
Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції (далі АТО), інших заходах в умовах особливого періоду визначає Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 №188.
Відповідно до пункту 3 розділу І «Загальні положення» вказаної Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем проходження служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів начальників вищого рівня.
Разом з тим, як вбачається з архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення за 2016-2022 роки, під час нарахування підйомної допомоги у 2016 році та грошової допомоги на оздоровлення у 2017-2022 роках, до складу місячного грошового забезпечення як розрахункової величини не було включено грошову винагороду за участь в АТО/ООС нараховану та виплачену у ці місяці.
Спірним в межах даної справи є питання включення винагороди за участь в АТО/ООС до складу грошового забезпечення, як бази для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги.
При вирішенні даного спору суд враховує, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Аналогічні правові висновки, що до складу місячного грошового забезпечення входить винагороди, які носять постійний, щомісячний характер ухвалено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 у справі №825/997/17.
В постанові від 26.04.2024 у справі №380/1169/20 Верховний Суд дійшов висновку, що надбавка за участь АТО виплачується щомісяця до дня звільнення з військової служби та має постійний (систематичний) характер, а тому відсутні підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення. Враховуючи наведене, винагорода за участь АТО входить до складу грошового забезпечення.
Відповідно до статті 242 частини 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, суд приходить висновку, що надбавка за участь АТО/ООС включається до складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, а тому і повинна враховуватися при обчислені та виплаті грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач не надав суду доказів про те, що нарахування та виплата позивачу грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги за 2016-2022 роки здійснено із врахуванням у складі грошового забезпечення надбавки за участь АТО/ООС.
Враховуючи визначену та сталу позицію суду касаційної інстанції з даного питання, суд вважає за належне визнати протиправними дії відповідача, які полягають у невключені до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС при нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги за 2016-2022 роки.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд ураховує принцип верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Згідно із статтею 245 частиною 2 пунктом 4 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
З метою ефективного захисту порушених прав позивача за захистом яких він звернувся з цим позовом до суду, відповідача належить зобов`язати здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги виплачених у 2016-2022 роках, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС.
За правилами встановленими статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), які полягають у невключені до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ ООС при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2016 році та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2022 роках. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2016 році та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2022 роках з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	С.Є. Гаврилко