20.08.2026    Справа №469/1244/24
1-кп/469/151/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2026 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Березанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024152150000109 від 11.07.2024 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025152150000097 від 11.05.2025 року, об`єднані в одне судове провадження загальний номер №469/1244/24 (1-кп/469/151/26)за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кімівка, Березанського району, Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, учня 11 класу Калинівського ліцею, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , – 

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.185 КК України, 

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор   - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , 
захисник - ОСОБА_5 , 
законний представник - ОСОБА_6 

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що  ОСОБА_3 11.07.2024 року приблизно о 01:00 год., точного часу під час досудового розслідування встановити не встановлено, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - мопедом, який належить та яким користується ОСОБА_7 з метою подальшого використання мопеду в особистих цілях, шляхом вільного доступу зайшов до подвір`я домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де пройшов далі до господарської будівлі. Там, ОСОБА_3 зняв незачинений навісний замок на вхідних дверях до приміщення, після чого проник до середини. 
Продовжуючи реалізовувати умисел, ОСОБА_3 підійшов до мопеду, який знаходився в приміщенні господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння, переслідуючи мету на заволодіння транспортним засобом, взяв за кермо мопед марки Honda Dio, синього кольору, номер шасі (рами) НОМЕР_1 та пішки покотив його до свого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де заховав.
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно заволодів мопедом марки Honda Dio, синього кольору, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_7  матеріальний збиток на загальну суму 18 118, 00 гривень.
Вказані дії  ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.
Кримінальне правопорушення є закінченим, вчиненим з прямим умислом і з корисливим мотивом.

Крім того,  ОСОБА_3 04.05.2025 року приблизно о 22:00 годині, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на АДРЕСА_3 , підійшов спереду до дерев`яних воріт та відчинивши дерев`яну хвіртку рукою проник на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , де відкинувши цеглини, які лежали біля вхідних дверей житлового будинку, проник до будинку, де діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), який неодноразово продовжувався і діяв станом на 04.05.2025 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, взяв до рук наступні речі, а саме: мобільний телефон торгівельної марки САМСУНГ моделі GT-E1080W вартістю 135 гривень, мобільний телефон торгівельної марки САМСУНГ моделі 1280 вартістю 46,67 гривень, подовжувач чорного кольору 34 метри, вартістю 775 гривень, зубило радянського зразку вартістю 76,67 гривень, металева частина від сокири вартістю 383,33 гривень, наплічний рюкзак вартістю 54,60 гривень, подовжувач білого кольору 2 метри вартістю 62 гривні, колун металевий з дерев`яною ручкою вартістю 333,34 гривень, ефірну приставку моделі Romsat-T8005HD вартістю 310 гривень, мобільний телефон торгівельної марки Iphone моделі 5s, вартістю 506,20 гривень, мобільний телефон торгівельної марки Iphone моделі 4s, вартістю 1 175,00 гривень, електроплиту торгівельної марки ViLgrand моделі VHP131, вартістю 406,67 гривень, індукційну плиту торгівельної марки ERGO моделі IHP-1606 , вартістю 1 491,00 гривень.
Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, взяв всі вищевказані речі своїми руками, та склав їх до рюкзаку, яким заволодів та покинув місце події. 
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 5 755,48 гривень. 

Крім того, 10.05.2025 року приблизно о 22:30 годині, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 відчинивши металеву хвіртку, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де без перешкод потрапив до господарського приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, де діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), який неодноразово продовжувався і діяв станом на 10.05.2025 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, взяв до рук речі, належні ОСОБА_9 , а саме: електричний дриль торгівельної марки Einhell моделі BSM 650E вартістю 627,67 гривень, мідну трубку довжиною 4 метри вартістю 520 гривень, електро-генератор до легкового автомобіля марки Valeo моделі A13N 110 вартістю 2 528,13 гривень, електро-стартер до легкового автомобіля марки Valeo моделі D9E771 вартістю 962,5 гривень, електро-генератора марки КАТЕК моделі Г290 вартістю 12 000 гривень.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вказані речі, крім електро-генератора марки КАТЕК моделі Г290, ОСОБА_3 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку. 
Електро-генератор марки КАТЕК моделі Г290, ОСОБА_3 сховав навпроти зазначеного домоволодіння.
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 16 638,3 гривень. 

Вказані дії  ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення є закінченим, вчиненим з прямим умислом і з корисливим мотивом.

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами. 

Заслуханий у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину та всі обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у тому числі, вартість викраденого майна, визнав повністю. Зазначив, що у скоєному щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, а також всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, за згоди всіх учасників судового провадження із запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються, та переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3. ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити дослідженням письмових доказів, якамістять дані про особу обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що підтверджують розмір здійснених процесуальних витрат у кримінальному провадженні та дослідженням письмових доказів, які мають значення для вирішення питання про долю речових доказів у кримінальну провадженні та запобіжні заходи. 

Заслухавши обвинуваченого, який підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, оцінивши досліджені судом письмові докази, суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.185 КК України, доведеною у судовому засіданні стороною обвинувачення.

Призначаючи обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів та особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений є неповнолітньою особою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України у віці 14 років будучи малолітньою особою, раніше не судимий (Т.1, а.п.212, 225), за місцем проживання та навчання характеризується посередньо (Т.1, а.п.177-195, 199, 223-224), на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (Т.1, а.п.196-197, 220-222) має постійне місце проживання (Т.1, а.п.209), та що ОСОБА_3 уклав Угоду за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення з потерпілим ОСОБА_9 від 01.10.2025 року відповідно до п.2.3 якої потерпілий вважає, що до неповнолітнього за вчинене кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України має бути застосовано покарання не пов`язане з позбавленням волі (Т.1, а.п.226-228).

Оскільки обвинувачений є неповнолітньою особою, при призначенні покарання неповнолітньому суд відповідно до положень ст.103 КПК України, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК Україну, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи.
Як свідчать досліджені судом матеріали, обвинувачений ОСОБА_3  часто проживає в умовах антисанітарії та безладдя з мінімальними запасами продуктів харчування (Т.1, а.п.70), не забезпечений шкільним приладдям, засобами комунікації (гаджет) та мережею інтернет (Т.1, а.п.70, 201, 202), взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (Т.1, а.п.204-205, 206-207, 213-214, 216).
Також суд враховує, що з 20.11.2023 року ОСОБА_3  навчався в Одеській спеціальній школі №75 (Т.1, а.п.70, 177), а на час ухвалення вироку є учнем 11 класу Калинівського ліцею.
Оскільки мати ОСОБА_3  виїхала за кордон, і на час ухвалення вироку ОСОБА_3  проживає з батьком, який, в свою чергу, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо його виховання, слід вважати, що ОСОБА_3 фактично позбавлений материнської турботи та належного виховання (Т.1, а.п.210, 196, 213, 199, 202, 210, 213). 
Стан здоров`я ОСОБА_3  знаходиться на інклюзії, мовлену функцію виконує на низькому рівні, має слабку пам`ять, має труднощі із сприйняттям часу та простору, має виражений дефіцит когнітивних навичок, що проявляється у заниженій здатності аналізу ситуацій, обмеженому обсязі робочої пам`яті та труднощах з плануванням власної поведінки (Т.1, а.п.65 на зв., 241), проте не має глибоких деструктивних переконань чи стійкої кримінальної орієнтації (Т.1., а.п.66).
За Висновком судової-психіатричного експерта №238 від 23.09.2025 року, складеним за наслідком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи інтелектуальні можливості обвинуваченого відповідають легкій розумовій відсталості з явищами вираженої соціально-педагогічної занедбалості. 
На поведінку обвинуваченого в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння суттєво вплинули його індивідуально-психологічні особливості.
З урахуванням вікових особливостей обвинуваченого, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища ОСОБА_3 не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (Т.1, а.п.-232-242). 

Обставинами, що пом`якшують покарання, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст.66 КК України), вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім (п.3 ч.1 ст.66 КК України).
Також відповідно до ч.2 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: вчинення злочину вперше, відсутність фактичних збитків та визнання вини обвинуваченим у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п.6. ч.1 ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст.66 КК України), вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім (п.3 ч.1 ст.66 КК України).
Також відповідно до ч.2 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: перебування обвинуваченим на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (Т.1, а.п. 213-214, 216), визнання вини у скоєному, не здатність обвинуваченого повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними та укладання обвинуваченим Угоди за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення з потерпілим ОСОБА_9 від 01.10.2025 року (Т.1, а.п.226-228). 

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено. 

Вирішуючи питання про яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушеннь і чи повинен він її відбувати відповідно до положень п.6 ч.1 ст.368 КПК України суд виходить з наступного.

За змістом ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
В пункті 3 зазначеної Постанови вказано, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно з п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.
У керівних принципах ООН для попередження злочинності серед неповнолітніх (Ер-Ріядські керівні принципи) від 14.12.1990 р. зазначено, що попередження злочинності серед неповнолітніх є найважливішим аспектом попередження злочинності у суспільстві. Беручи участь у законній, соціально корисній діяльності та виробляючи гуманістичний погляд на суспільство та життя, молодь може бути вихована на принципах, які не допускають злочинну діяльність.
Згідно п. 23.2. Рекомендацій CM/Rec (2008) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу необхідно надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Рекомендації № R (2008) 11 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи «Про Європейські правила по відношенню до неповнолітніх правопорушників, засуджених до покарань та заходів кримінально-правового характеру»: «на всіх стадіях кримінального судочинства необхідно застосовувати широкий спектр альтернативних покарань і заходів, які відповідають різним етапам розвитку неповнолітніх. Пріоритетними мають бути покарання і заходи, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню шкоди, заподіяної злочином, який вчинив неповнолітній» (правила 23.1, 23.2).
У Мінімальних стандартних правилах ООН, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні до неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985 визначено, що «заходи впливу завжди повинні бути порівнянні не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, але і зі становищем та потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства»; неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки його не визнано винним у вчиненні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності інших відповідних заходів впливу» (п. «а», «b», «с» правила 17.1).
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до викладеного та положень п.1 ч.2 ст.65, ч.1 ст.103 КК України, вирішуючи питання про яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому  ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, умови його життя та виховання, а саме: що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України у віці 14 років будучи малолітньою особою, позбавлений належного виховання та батьківської турботи, проживає в неналежних умовах, належним чином не забезпечений шкільним приладдям та сучасними, засобами комунікації, за висновком органу пробації має виражений дефіцит когнітивних навичок, обмежений обсяг робочої пам`яті та труднощі з плануванням власної поведінки (Т.1, а.п.65 на зв., 241), не має глибоких деструктивних переконань чи стійкої кримінальної орієнтації (Т.1., а.п.66)
Також, суд враховує наявність п`ятьох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, вчинення злочину вперше, відсутність фактичних збитків та визнання вини обвинуваченим у скоєному. 

Оцінюючи зазначені обставини у сукупності та взаємозв`язку суд, враховуючи наявність п`ятьох обставин, що пом`якшують покарання, вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому, з урахуванням особи обвинуваченого, зокрема, його віку, розвитку, умов виховання та проживання, дають підстави для застосуванням положень ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч.2 ст.289 КК України за це кримінальне правопорушення, у виді 1 року, 6 місяців пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, передбачених п.1-3 ч.2, п.4 ч.3, ст. 9-1 КК України, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до викладеного та положень п.1 ч.2 ст.65, ч.1 ст.103 КК України вирішуючи питання про яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому  ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також наведені вище умови його життя та виховання.

Також, суд враховує наявність шістьох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, перебування обвинуваченим на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визнання вини у скоєному, не здатність обвинуваченого повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними та укладання обвинуваченим Угоди за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення з потерпілим ОСОБА_9 від 01.10.2025 року. 

Оцінюючи зазначені обставини у сукупності та взаємозв`язку суд вважає, що вказані обставини, зокрема, перебування обвинуваченим на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, не здатність обвинуваченого повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними та укладання обвинуваченим Угоди за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення з потерпілим, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому, з урахуванням особи обвинуваченого, зокрема, його віку, розвитку, умов виховання та проживання, дають підстави для застосуванням положень ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч.4 ст.185 КК України за це кримінальне правопорушення, у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, передбачених п.1-3 ч.2, п.4 ч.3, ст. 9-1 КК України, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання, суд, керуючись вимогами ст.70 КК України та роз`ясненнями викладеними в пунктах 20-22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р.№ 7 “Про практику призначення судами кримінального покарання” із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 р.№ 18, від 12.06.2009 р. № 81 та від 06.11.2009 р.№ 11, вважає, що обвинуваченому необхідно призначати покарання відповідно до положень ч.1, ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.4 ст.185 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.2 ст.289 КК України.

Вирішуючи при ухваленні вироку питання щодо того, що належить вчинити з речовими доказами і документами відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.368, абз.10 п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, суд приймає наступні рішення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 

- скутер марки «HONDA DIO», шасі № НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (місце зберігання за адресою: АДРЕСА_2 ), після вступу вироку в законну силу – вважати повернутим законному власнику - ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон торгівельної марки САМСУНГ моделі GT-E1080W,Ю подовжувач чорного кольору 34 метри, зубило радянського зразку, наплічний рюкзак, колун металевий з дерев`яною ручкою, ефірну приставку моделі Romsat-T8005HD, коробку від мобільного телефону марки Iphone моделі 4s, коробку від мобільного телефону марки Iphone моделі 5s, коробку від цифрового ефірного HD приймача Т2, коробку від електроплити ViLgrand, металеву частину сокири, упаковану у сейф пакет №RIV 41001627, коробку від індукційної плити торгівельної марки ERGO моделі IHP-1606, які передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області, після вступу вироку в законну силу – повернути законному власнику - ОСОБА_8 ;

- електричний дриль торгівельної марки Einhell моделі BSM 650E, мідну трубку довжиною 4 метри, електро-генератор до легкового автомобіля марки «РЕНО 9», електро-стартер до легкового автомобіля марки «РЕНО 9», які передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області, після вступу вироку в законну силу – повернути законному власнику - ОСОБА_9 згідно з п.5, ч.9 ст.100 КПК України;

- складову електродвигуна невідомої марки, упаковану у сейф пакет №WAR 1613900, мобільний телефон марки «НОКІА» моделі «С-2-03», упакований у сейф пакет №WAR 1060342, мобільний телефон марки «НОКІА» моделі «1280», упакований у сейф пакет №SUD 2002391, мобільний телефон марки «НОКІА» моделі «С-2-03», упакований у сейф пакет № SUD 2000213, продовжувач білого кольору, упакований у сейф пакет №WAR 1613904, електрокабель без маркування чорного кольору довжиною 20 метрів, 40 сантиметрів, упакований у сейф пакет №WAR 1613903, електрокабель чорного кольору довжиною 3 метри, 65 сантиметрів, упакований у сейф пакет №SUD 2000214, електрокабель без маркування чорного кольору довжиною 14 метрів, 40 сантиметрів, упакований у сейф пакет №WAR 1613899, електрокабель без маркування білого кольору довжиною 3 метри, 60 сантиметрів, упакований у сейф пакет №KIV 4101626, електрокабель чорного кольору довжиною 4 метри, 8 сантиметрів, упакований у сейф пакет №№SUD 2000222, після вступу вироку в законну силу – повернути законним володільцям вказаних речей. 

Відповідно до положень ч.5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ч.1 ст.119 КПК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який є неповнолітньою особою, суд ухвалює повністю звільнити ОСОБА_3 від оплати понесених процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів ч.3 ст.119 КПК України понесені у кримінальному провадження процесуальні витрати на загальну суму 67 361,33 грн., з яких процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта у кримінальному провадженні №12024152150000109 від 11.07.2024 року, у сумі 2 271, 84 грн. та процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів у кримінальному провадженні №12025152150000097 від 11.05.2025 року на загальну суму 65 089,49 грн. - компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувалися, і підстави для їх обрання судом відсутні.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд, – 

у х в а л и в: 
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.289КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, 6 (шість) місяців;

- за ч.4 ст.185 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.4 ст.185 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.2 ст.289 КК України, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, 6 (шість) місяців
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3  рахувати з дня постановки його на облік органом пробації.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 

- скутер марки «HONDA DIO», шасі № НОМЕР_1 переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (місце зберігання за адресою: АДРЕСА_2 ), після вступу вироку в законну силу – вважати повернутим законному власнику - ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон торгівельної марки САМСУНГ моделі GT-E1080W, подовжувач чорного кольору 34 метри, зубило радянського зразку, наплічний рюкзак, колун металевий з дерев`яною ручкою, ефірну приставку моделі Romsat-T8005HD, коробку від мобільного телефону марки Iphone моделі 4s, коробку від мобільного телефону марки Iphone моделі 5s, коробку від цифрового ефірного HD приймача Т2, коробку від електроплити ViLgrand, металеву частину сокири, упаковану у сейф пакет №RIV 41001627, коробку від індукційної плити торгівельної марки ERGO моделі IHP-1606, які передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області, після вступу вироку в законну силу – повернути законному власнику ОСОБА_8 ;

- електричний дриль торгівельної марки Einhell моделі BSM 650E, мідну трубку довжиною 4 метри, електро-генератор до легкового автомобіля марки «РЕНО 9», електро-стартер до легкового автомобіля марки «РЕНО 9», які передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаїсвькій області, після вступу вироку в законну силу – повернути законному власнику - ОСОБА_9 згідно з п.5, ч.9 ст.100 КПК України;

- складову електродвигуна невідомої марки, упаковану у сейф пакет №WAR 1613900, мобільний телефон марки «НОКІА» моделі «С-2-03», упакований у сейф пакет №WAR 1060342, мобільний телефон марки «НОКІА» моделі «1280», упакований у сейф пакет №SUD 2002391, мобільний телефон марки «НОКІА» моделі «С-2-03», упакований у сейф пакет № SUD 2000213, продовжувач білого кольору, упакований у сейф пакет №WAR 1613904, електрокабель без маркування чорного кольору довжиною 20 метрів, 40 сантиметрів, упакований у сейф пакет №WAR 1613903, електрокабель чорного кольору довжиною 3 метри, 65 сантиметрів, упакований у сейф пакет №SUD 2000214, електрокабель без маркування чорного кольору довжиною 14 метрів, 40 сантиметрів, упакований у сейф пакет №WAR 1613899, електрокабель без маркування білого кольору довжиною 3 метри, 60 сантиметрів, упакований у сейф пакет №KIV 4101626, електрокабель чорного кольору довжиною 4 метри, 8 сантиметрів, упакований у сейф пакет №№SUD 2000222, після вступу вироку в законну силу – повернути законним володільцям вказаних речей. 

Відповідно до положень ч.5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ч.3 ст.119 КПК України понесені у кримінальному провадженні процесуальні витрати на загальну суму 67 361,33 грн. - компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення. 

Суддя: