П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/39548/25

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,
повний текст судового рішення
складено 11.02.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючої судді Голуб В.А.,
суддів Кравченка К.В., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі № 420/39548/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.11.2025 № 309 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» - з 29.10.2024.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року суд відмовив у задоволенні позову в повному обсязі.
Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу. Так, ОСОБА_1 вказав, що суд першої інстанції неправильно застосував положення постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова № 393). На думку апелянта, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню редакція вказаного нормативно-правового акта, чинна на момент його звільнення зі служби, відповідно до якої право на пенсію має визначатися з урахуванням пільгової вислуги років. 
Крім того, ОСОБА_1 вказав, що місцевий суд не врахував, що його право на зарахування вислуги років на пільгових умовах встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/13465/21, яке набрало законної сили 26.09.2022.
Враховуючи вищевикладене, апелянт просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Та судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2021 підполковника податкової поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сьомого відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Головного управління ДФС у Донецькій області було звільнено зі служби через скорочення штатів (наказ № 134-о від 17.08.2021) – з 31.08.2021. 
У вказаному наказі про звільнення ОСОБА_1 визначено, що вислуга років станом на 31.08.2021 складає: у календарному обчисленні 23 роки 08 місяців 25 днів, у пільговому обчисленні – 28 років 00 місяців 15 днів. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/13465/21, яке набрало законної сили 26.09.2022, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: 
- визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області в частині відмови в оформленні та поданні необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; 
- зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області обчислити ОСОБА_1 вислугу років для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» - із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо у районах та в період здійснення зазначених заходів з 24.10.2018 по 27.02.2019; з 26.06.2019 по 30.10.2019; з 15.07.2020 по 23.10.2020; з 26.02.2021 по 31.08.2021 – один місяць за три місяці служби; 
- зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо у районах та в період здійснення зазначених заходів з 24.10.2018 по 27.02.2019; з 26.06.2019 по 30.10.2019; з 15.07.2020 по 23.10.2020; з 26.02.2021 по 31.08.2021 – один місяць за три місяці служби. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2022 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/13465/21 залишено без змін. 
16.09.2025 в інтересах ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області подано заяву про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання про призначення пенсії за вислугу років. До заяви було додано безпосередньо заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років. 
Відповідно до наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 21.10.2025 № 3-о: на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/13465/21 обчислено ОСОБА_1 вислугу років для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» - із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо у районах та в період здійснення зазначених заходів з 24.10.2018 по 27.02.2019; з 26.06.2019 по 30.10.2019; з 15.07.2020 по 23.10.2020; з 26.02.2021 по 31.08.2021 – один місяць за три місяці служби. Станом на 31.08.2021 вислуга років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні становить 26 років 08 місяців 25 днів. 
29.10.2025 Комісією з реорганізації Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання № 3 від 29.10.2025 про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з доданим пакетом документів. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.11.2025 № 309 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. Відповідач вказав, що відповідно до Постанови № 393 для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років. На день звільнення зі служби, тобто на 31.08.2021, ОСОБА_1 має календарну вислугу років 23 роки 08 місяців 25 днів, у пільговому обчисленні – 28 років 01 місяць 02 дні. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у зв`язку із відсутністю у нього на час звільнення зі служби календарної вислуги років – 25 років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. 
Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що належить до скасування, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вислуга років позивача в календарному обчисленні становить менше ніж 25 років, а пільгова вислуга років, яка перевищує 25 років, враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для встановлення права на її призначення.
З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його заяви про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі також Закон № - 2262-XII).
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою та другою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частинами першою, другою та четвертою статті 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу № 520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 підтримав правовий висновок, викладений у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі № 600/3836/22-а, про те, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, Порядку № 393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи до територіального органу Національної поліції України із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.
У зазначеній постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував такий правовий висновок: призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись із заявою для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19.02.2022 (набрання чинності Постановою № 119, якою внесені зміни до Порядку № 393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.
Отже ключовим питанням, яке має бути вирішено в межах цієї справи, є дата звернення позивача за призначенням пенсії, що має вирішальне значення для визначення того, які нормативно-правові акти мають бути застосовані до спірних правовідносин при визначенні права позивача на пенсію.
Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/13465/21, яке набрало законної сили 26.09.2022, зокрема зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо у районах та в період здійснення зазначених заходів з 24.10.2018 по 27.02.2019; з 26.06.2019 по 30.10.2019; з 15.07.2020 по 23.10.2020; з 26.02.2021 по 31.08.2021 – один місяць за три місяці служби.
Як встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/13465/21, 01 вересня 2021 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області листом за № 6058/10/05-97-07 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для направлення документів до органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за вислугу років.
Отже, у 2021 році позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.
Саме на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/13465/21, яке набрало законної сили 26.09.2022 Головним управлінням ДФС у Донецькій області оформлено та направлено до органів Пенсійного фонду України подання про призначення пенсії позивачу.
При цьому подання заяви у 2025 році до пенсійного органу не можна визнати новим зверненням за призначенням пенсії, адже у такий спосіб позивач продовжив реалізацію свого права на призначення пенсії, у межах уже розпочатої у 2021 році процедури призначення пенсії.
В аспекті наведеного постає питання щодо застосування календарного чи пільгового обчислення для обрахунку стажу позивача для призначення йому пенсії, що за обставин цієї справи зумовлює необхідність ретроспективного аналізу положень пункту 3 Постанови № 393.
Так, у 2021 році (коли позивач реалізував своє право на призначення пенсії відповідно до вимог пункту 1 Порядку № 3-1) підпунктом а пункту 3 цієї Постанови було визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Тобто пункт 3 Постанови № 393 передбачав пільгове обчислення вислуги років саме для призначення пенсії.
Водночас 19.02.2022 набрала чинності Постанова № 119, якою Кабінет Міністрів України вніс зміни до зазначеного пункту Постанови № 393, внаслідок чого станом на 13.11.2025 (коли відповідач прийняв спірне в цій справі рішення за заявою позивача) він визначав, що час проходження служби для призначення пенсії зараховується до вислуги років в календарних роках.
У правовідносинах, подібних до тих, що склалися у розглядуваній справі, Верховний Суд вже неодноразово розглядав питання застосування пункту 3 Постанови № 393.
Так, розглядаючи питання розбіжностей у застосуванні зазначеної норми матеріального права, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 виходив із того, що визначальним є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії.
Оскільки у тій справі позивач звернувся із заявою про оформлення документів для призначення пенсії у 2023 році, після набрання чинності Постановою № 119, то Верховний Суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень не мав законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання.
У цьому аспекті Верховний Суд підкреслив, що визначальним юридичним фактом у справі було саме звернення позивача до відповідача з приводу оформлення та направлення документів для призначення пенсії, тому часом виникнення спірних відносин у тій справі був саме момент звернення позивача з вимогою до відповідача про підготовку пакету документів для подачі до пенсійного органу (2023 рік), а не час звільнення позивача зі служби в поліції (2016 рік).
Застосовуючи правові висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформульовані у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23, до спірних правовідносин, які виникли у цій справі, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 як особа, яка звільнилася з органів податкової міліції ДФС у 2021 році та звернулась до ГУ ДФС в Донецькій області із заявою для оформлення та направлення документів до пенсійних органів, тобто до набрання чинності Постановою № 119, має право на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII із зарахування вислуги років в пільговому обчисленні, у зв`язку із чим відповідач незаконно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років із урахуванням права на пільгове обчислення вислуги років.
Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 16.07.2025 у справі № 520/12537/24 та від 05.06.2026 у справі № 240/9369/25.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування норм Порядку № 393 у редакції, яка передбачає право позивача на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII із зарахуванням вислуги років в пільговому обчисленні.
Щодо дати призначення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами пункту «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-XII, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.
У частині третій статті 50 цього Закону визначено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
При оцінці способу захисту за критерієм ефективності слід виходити з того, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та відповідати приписам законодавства.
За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (заява № 11901/02, пункт 77) зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), має бути «ефективним» як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.
З урахуванням наведеного «ефективний засіб правового захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не приводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації на практиці, не відповідає розглядуваній нормі міжнародного договору.
Суд зазначає, що за змістом частини третьої статті 50 Закону № 2262-XII пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на неї, але не більш як за 12 місяців перед зверненням.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» - з 29.10.2024.
А отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зауважує, що позивач звільнений від його сплати, а тому відсутні підстави для розподілу судового збору.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі № 420/39548/25 - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі № 420/39548/25 - скасувати.
Прийняти нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.11.2025 № 309 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» - з 29.10.2024.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач | | В.А. Голуб
Судді | | К.В. Кравченко   Ю.В. Осіпов