Справа № 174/829/26
п/с № 2/174/552/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 року  м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,  
за участю: секретаря –Троцько О.В.,  
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Вільногірську Дніпропетровської області, цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просить стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн з кожного, та стягнути з них солідарно майнову шкоду в розмірі 463,96 грн, а також стягнути солідарно понесені судові витрати по справі.
В обґрунтування пред`явлених вимог вказано, що вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.10.2025 у кримінальній справі № 174/1253/25 відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1, 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження позивачу, що вчинено групою осіб, без попередньої змови між собою.
Моральна шкода має вираз в тому, що позивач відчув значні як фізичні (біль), так і психологічні страждання внаслідок протиправної поведінки відповідачів у відношенні нього у вигляді умисного спричинення позивачу відповідачами тілесних ушкоджень. Також, позивач був вимушений внаслідок протиправних дій відповідачів змінити своє звичайне життя, оскільки внаслідок досудового дізнання у кримінальному провадженні він був змушений відкласти свої поточні справи та щоразу відновлювати у пам`яті події за яких відповідачі заподіяли йому фізичний біль та моральні страждання, що провокувало неприємні почуття та пригнічений стан.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.07.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права та обов`язки. 
10.08.2026 адвокат Точилін М.В. надав до суду заяву про допуск його до участі у справі в якості представника ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про надання доступу до справи в ЄСІТС, ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с. 32).
21.08.2026 представник відповідачів, адвокат Точилін М.В. надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на 21.08.2026, на іншу дату (а.с. 40).
Представник позивача ОСОБА_5 , надав до суду письмові пояснення, де зазначає, що він повністю підтримує підстави позову та позовні вимоги позивача до відповідачів, просить задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, провести судове засідання та ухвалити рішення по справі за його відсутності та відсутності позивача (а.с. 41-43, 57, 58).
Представник відповідачів ОСОБА_6 надав до суду письмові пояснення, де зазначає, що відповідачі в повному обсязі визнають заявлені позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди у розмірі 463,69 грн. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди відповідачі визнають частково та вважають, що заявлена сума моральної шкоди є явно завищеною та не враховує ступінь вини кожного з відповідачів. Відповідачі вважають, що в даному випадку розумним, справедливим та співмірним розміром відшкодування моральної шкоди є 20 000 грн, з яких 10 000 грн підлягають стягненню з ОСОБА_4 та по 5000 грн з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно, враховуючи ступінь вини кожного з відповідачів. У зв`язку з цим, відповідачі заявляють про визнання вимог про стягнення моральної шкоди на суму 20 000 грн відповідно до зазначеної пропорції. Зазначений розмір відшкодування моральної шкоди буде відповідати загальним принципам компенсації за відповідні протиправні дії та практиці розгляду відповідних питань судами України. Також, представник відповідачів ОСОБА_6 надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 50-52, 56).
В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Так, судом встановлено, що вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.10.2025, який набрав законної сили 28.04.2026,  ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн, на користь держави; ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн; ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Відповідно до вказаного вироку, цивільний позов не заявлено, потерпілим є ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-8).
З довідки лікаря отоларинголога КП «Верхньодніпровська «ЦМЛ» Верхньодніпровської міської ради від 06.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: забій носу, закритий перелом кісток носу без зміщення відламків, забій правої вушної раковини та призначено лікування: аугментин 1000, носоль, ципрофарм (а.с. 9).
Факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, також підтверджується фотознімком з видимими наявними тілесними ушкодженнями на обличчі (а.с. 10).
В матеріалах справи наявні копії фіскальних чеків на придбання ліків, а саме: йогурт-COMFORT, ципрофарм, но-соль, ципрофлоксацинєрво500, загальною вартістю 463,39 (а.с. 11, 12).
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.
У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, окрім іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
За змістом зазначеної норми закону спільною вважається шкода як неподільний результат неправомірних дій або бездіяльності двох і більше осіб. 
Водночас відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.
Щодо відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що саме внаслідок нанесеного засудженими тілесного ушкодження потерпілий  ОСОБА_1 потребував лікування.
Згідно прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просив стягнути з  ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно майнову шкоду в розмірі 463,96 грн, і згідно письмових пояснень представника відповідачів вони позов в цій частині визнають, однак слід звернути увагу на те, що відповідно до копій долучених до позовної заяви фіскальних чеків вартість придбаних позивачем ліків становить 463,39 грн (110,00+162,90+93,59+96,90), а не 463,96 грн, як вказано у прохальній частині позовної заяви.
Крім того, ОСОБА_1 призначені наступні лікарські засоби: аугментин 1000, носоль, ципрофарм (а.с. 9), однак згідно наданих фіскальних чеків доказів придбання аугментина 1000 суду не надано, а йогурт-comfort лікарем не призначався, тому суд не може врахувати понесені позивачем витрати в сумі 110,00 грн. Щодо вартості інших лікарських засобів, то суд приймає до уваги те, що носоль, ципрофарм (ципрофлоксацинєрво500) придбані за призначенням лікаря, а тому з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 353,39 грн (93,59+96,90+162,90).
При визначенні розміру матеріальної шкоди суд виходив з тих витрат, які поніс потерпілий, та які безпосередньо підтверджені медичними документами та фіскальними чеками. У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
В процесі судового розгляду встановлено, що неправомірними діям відповідачів ОСОБА_1 завдано легкі тілесні ушкодження, що свідчить про перенесення ним фізичного болю та страждань, що безумовно негативно позначилося на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань. Суд встановив, що обставини заподіяння моральної шкоди, викладені в позовній заяві повністю підтверджуються наданими письмовими доказами, зокрема, вироком суду, який набрав законної сили, не змінений та не скасований. 
При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів на користь ОСОБА_1 , суд враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань, яких він зазнав внаслідок отриманих травм, душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями відповідачів, істотністю вимушених змін у житті, оскільки із наявністю кримінального провадження ОСОБА_1 безумовно зазнав вимушеного порушення життєвого ритму, що є підставою для визначення моральної шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а також необхідності забезпечити баланс між правами відповідачів та інтересами позивача.
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, спричинену кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, спричинену кримінальним правопорушення, передбаченим ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, а також стягнути з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, спричинену кримінальним правопорушенням, передбаченими ч. 2 ст. 125 КК України. На переконання суду, вказані суми є об`єктивними та достатніми для відшкодування моральної шкоди, що була спричинена позивачу відповідачами. У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Відомостей про наявність підстав для звільнення будь-кого з відповідачів від сплати судового збору матеріали справи не містять.
В прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 заявив до кожного із відповідачів вимогу немайнового характеру про стягнення моральної шкоди та вимогу про солідарне відшкодування майнової шкоди. Враховуючи це, а також те, що солідарне стягнення судового збору не передбачено положеннями діючого законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів судовий збір в сумі 1 774,93 грн (1 331,20 + 443,73) на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, спричинену кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, спричинену кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, спричинену кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 125 КК України.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , спричинену кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 125 КК України майнову шкоду в розмірі 353,39 грн.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1 774,93 грн.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави судовий збір в сумі 1 774,93 грн.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь держави судовий збір в сумі 1 774,93 грн.
В іншій частині віднести на рахунок держави.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст виготовлено 16.09.2026.

Суддя І.А. Ілюшик