Справа № 192/841/23 
Провадження № 1-кп/192/28/26 
В И Р О К
Іменем України

"14" вересня 2026 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №12023046570000076, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2023 року відносно 
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комаргород, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, який до затримання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час утримується в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, ступеню інвалідності немає, раніше судимого:
-вироком Оріхівівського народного суду Запорізької області від 16 січня 1991 року за ст. 17, ч. 3 ст. 117 КК УРСР до 5 років позбавлення волі,
-вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 1996 року за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 83, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 142 ст. 42 КК УРСР до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
-вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2004 року за ч.ч. 1, 2, ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
-вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29 травня 2008 року за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту,
-вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2008 року за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі,
-вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 червня 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
-вироком Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
-вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_5 
В С Т А Н О В И В:
12 квітня 2023 року приблизно о 18 год. 10 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в торгівельній залі магазину продовольчих товарів «Продукти», власником якого є ОСОБА_6 , що розташований за адресою: с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, вул. Шевченко, буд. 1-А, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії, реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, підійшов до продавця, яка знаходилась в приміщенні магазину та почав виражатись до неї нецензурною лайкою, при цьому на зауваження припинити протиправні дії та вийти з приміщення магазину не реагував, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_3 почав бити кулаком правої руки по продовольчим вагам, після чого взявши обома руками продовольчі ваги кинув їх на підлогу, потім взяв з прилавку магазину по черзі два банківські термінали для безготівкових розрахунків та кинув їх на підлогу, потім шляхом перекидання з прилавку магазину повалив на підлогу господарські товари, кондитерські вироби та скляну вітрину. Після цього обвинувачений, продовжуючи свої хуліганські дії, незважаючи на намагання ОСОБА_7 припинити хуліганські дії обвинуваченого, здійснив поштовх правою рукою в обличчя ОСОБА_7 , здійснивши таким чином опір зазначеній особі.
Внаслідок дій обвинуваченого на тривалий час була порушена діяльність магазину продовольчих товарів «Продукти» за адресою: с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, вул. Шевченко, буд. 1-А, оскільки була призупинена робота персоналу магазину з відвідувачами, тим самим обвинувачений вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.
Показав, що 12 квітня 2023 року приблизно о 18 год. 10 хв. він зайшов до приміщення магазину за адресою: с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, вул. Шевченко, буд. 1-А, де попрохав продати йому в борг горілку, оскільки продавець йому відмовила, він обурився даним фактом, почав висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, скинув ваги, термінали, скляну вітрину з прилавку, також відштовхнув невідомого йому чоловіка, який намагався його заспокоїти.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового засідання належним чином. Згідно поданої заяви просила проводити судовий розгляд у її відсутність (Т. 1 а. с. 129, Т. 2 а. с. 34). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, яка не з`явилась, суд постановив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини кримінального правопорушення і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано – активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, в якості обставини яка обтяжує покарання зазначено рецидив злочинів.
Оскільки суду не було надано жодного підтвердження активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення з боку обвинуваченого, тому суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, також судом не встановлено інших обставин, які пом`якшують покарання.
Враховуючи, що обвинувачений є неодноразово судимим за умисні кримінальні правопорушення тому на думку суду в даній справі наявна така обставина, яка обтяжує покарання як рецидив, при цьому оскільки стороною обвинувачення не кваліфіковано дії обвинуваченого за ознаками повторності, тому наявність попередньої судимості за ч. 1 ст. 296 КК України на наявність зазначеної обставини не впливає.
Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставин які пом`якшують покарання та наявності обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком три роки, призначенням такого виду та строку покарання на думку суду буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.
Суд також не вбачає підстав для призначення більш суворішого покарання.
Крім того з врахуванням особи обвинуваченого, наявності в нього неодноразових судимостей, суд вважає, що підстав для застосування звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України немає.
Враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року, тому при визначені строку покарання за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає, за необхідне покарання за цим вироком поглинути покаранням за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року і остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Суд не вирішує питання щодо остаточного покарання з врахуванням вироку Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2020 року, оскільки за вказаним вироком обвинувачений засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України – крадіжки – на загальну суму 626 грн. 40 коп., і тому на думку суду питання щодо покарання за даним вироком повинно вирішуватись в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України відповідним судом, з врахуванням положень Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, запобіжний захід та заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Враховуючи, що обвинувачений під вартою не перебуває і на даний час відбуває покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року, тому строк покарання обвинуваченому слід обраховувати з 19 вересня 2023 року, з дати початку відбування покарання за вказаним вироком.
При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України.
Постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 15 квітня 2023 року оптичний носій інформації «CD-R», визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №12023046570000076, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2023 року і постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає, що вказані речовий доказ слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №12023046570000076.
Належним чином підтвердженні процесуальні витрат по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити  ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме – покарання за цим вироком поглинути покаранням за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року і остаточно визначити  ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень до відбування покарання – п`ять років позбавлення волі.
Строк покарання  ОСОБА_3  рахувати з 19 вересня 2023 року.
Речовий доказ: оптичний носій інформації «CD-R» – зберігати при матеріалах кримінального провадження №12023046570000076.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1