Справа № 127/27268/26
Провадження № 3/127/5304/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 серпня 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом № 0540 від 07.06.2019, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.07.2026 близько 17:00 год. ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме застосовувала фізичну силу, завдала їй ударів по сідницях та ротовій порожнині, а також допустила перебування дитини у громадському місці, а саме пляж «Спартак» без нижньої білизни.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась завчасно судовою повісткою за єдиною відомою суду адресою проживання. Відповідно до рекомендованого повідомлення від 18.08.2026, яке повернулись на адресу суду із відміткою, що «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, відповідно до постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19.
Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.
Відтак, не проявлення належної заінтересованості у результатах розгляду справи протягом тривалого строку, не звернення до суду за інформацією щодо стану розгляду справи не може вважатись порушенням права на справедливий розгляд справи.
Враховуючи викладене, а також позицію Верховного Суду, викладену у справі № 910/9836/18 від 12.03.2019, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням того, що  ОСОБА_1 була обізнаний про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від  ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності  ОСОБА_1 . 
Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду, приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно з ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. 
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 147207 від 22.07.2026 слідує, що ОСОБА_1 22.07.2026 близько 17:00 год. ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме застосовувала фізичну силу, завдала їй ударів по сідницях та ротовій порожнині, а також допустила перебування дитини у громадському місці, а саме пляж «Спартак» без нижньої білизни.
Відповідно до рапорту працівника поліції Тихолаза, 22.07.2026 о 16:59 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , жінка б`є свою малолітню дитину 3-4 роки, на базі «Спартак» біля пляжу, шмд викличуть за потреби.
Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.07.2026, ОСОБА_3 просить провести перевірку стосовно невідомої її особи, яка вдарила малолітню дитину за адресою: АДРЕСА_2 .
Із письмових пояснень ОСОБА_3 слідує, що 22.07.2026 близько 16:57 год. вона побачила, як жінка тягне за руку дитину, погрожує їй словами «Я тебе вдарю», вдарила дитину рукою по сідницях. Далі дитина плакала та кричала, була неналежно одягнута, без спідньої білизни та мала брудне обличчя. Тоді вона зняла на відео момент побиття дитини та підійшла до жінки аби це зупинити, тоді невідома їй жінка зневажливо поставилась до її слів, внаслідок чого вона викликала працівників поліції. 
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що 22.07.2026 близько 16:30 год. вона із донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на пляжі «Спартак», що у м. Вінниця, вул. К. Коріатовичів, 123. Після відпочинку вони направились додому, під час цього її донька розкидала пластикові кришечки (які вони збирає для допомоги військовим), почала тікати від неї, тоді вона наздогнала її та вдарила доньку по ротовій порожнині та сідницях, взяла за руку та відвела, щоб вона допомогла їй зібрати дані пластикові кришечки, які вона розкидала.
Враховуючи вищевикладене та поведінку ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що її дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.
Таким чином, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 40-1, 184, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.
Суддя: