ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/16507/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026 (колегія суддів: Коротун О.М., Майданевич А.Г., Сулім В.В.)
у справі за позовом ОСОБА_1 
до відповідачів: 
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Мережі", 
2) Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 
за участю третіх осіб: 
1) Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал" 
2) Приватного акціонерного товариства "Альтана Капітал" 
про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування збитків.

ВСТУП
1.  ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ДТЕК Мережі" та Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення збитків.
2. Після відкриття провадження у справі суд першої інстанції, враховуючи постанову суду апеляційної інстанції, яку згодом було скасовано, дійшов висновку, що позивач не доплатив судовий збір та ухвалою від 19.03.2025 залишив позовну заяву без руху.
3. Позивач оскаржив цю ухвалу окремо від судового рішення, яким закінчено розгляд справи. Суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу, оскільки ухвала про залишення позовної заяви без руху не належить до ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. Позивач оскаржив цю ухвалу суду апеляційної інстанції до Верховного Суду.
4. Перед Верховним Судом постали питання: (І) чи може ухвала про залишення позову без руху бути оскаржена окремо з огляду на визначення в ній суми судового збору, попередній рух цієї справи та твердження позивача про неможливість отримати судове рішення по суті; (ІІ) чи надають попередні постанови Верховного Суду в цій справі підстави для такого окремого оскарження; (ІІІ) чи може Верховний Суд у цьому касаційному провадженні перевірити законність ухвали суду першої інстанції від 19.03.2025.
5. Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
6. У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №20БВ-000000652; № БВ 20201023/01-АК від 23.10.2020, застосувати наслідки недійсності правочину та згідно статей 230, 231 Цивільного кодексу України стягнути солідарно з відповідачів на його користь як відшкодування мінімальних подвійних збитків у розмірі 11 795 194,20 грн.
7. Господарський суд міста Києва ухвалою від 29.12.2023 позовну заяву залишив без руху на підставі п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) (до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (у сумі 179 611,91 грн)). Відмовив у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору.
8. Після усунення недоліків позовної заяви, Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.01.2024 відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
9. Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.11.2024 позовну заяву залишив без руху та встановив позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: 
- письмової заяви з уточненням змісту позову в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину; 
- доказів сплати судового збору у встановленому розмірі; 
- доказів можливості повернення виконаного за оспорюваним правочином.
10. Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду на підставі ч.13 ст.176 ГПК.
11. Північний апеляційний господарський суд постановою від 04.02.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 (про залишення без розгляду позовної заяви) скасував. Справу направив до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
12. Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.03.2025 залишив без руху позовну заяву. Встановив строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом подання суду доказів сплати судового збору у розмірі 257 224,64 грн.
13. В цій ухвалі від 19.03.2025 суд першої інстанції послався на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025, згідно з якою, звертаючись до суду з позовом позивач заявив одну немайнову вимогу та дві майнові; при цьому, враховуючи, що позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів та застосувати наслідки недійсності правочину, цілком зрозуміло є те, що позивач просив повернути йому акції; про вимогу повернення акцій позивач повідомляв суд також в письмових поясненнях поданих 27.05.2024 та в судовому засіданні 17.07.2024, що вбачається із запису судового засідання; отже, вимога про застосування наслідків недійсності правочину заявлялася позивачем в позовній заяві під час звернення до суду.
14. Верховний Суд постановою від 26.11.2025 скасував постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025, а справу направив на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
15. Північний апеляційний господарський суд постановою від 19.03.2026 скасував ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2023 (про залишення позову без руху), ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 (про залишення позову без руху), ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 (про залишення позову без розгляду); задовольнив клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору та зменшив розмір судового збору до 13 420,00 грн; справу передав до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
16. 09.04.2026 ТОВ "ДТЕК Мережі" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026.
17. Верховний Суд постановою від 17.06.2026 постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 в частині, якою скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2023 та задоволено клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору, скасував; ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2023 залишив в силі; в іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 залишив без змін.
Короткий зміст апеляційної скарги
18.  ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив відкрити апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою на загальних підставах; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 про залишення позовної заяви без руху; зобов`язати Господарський суд міста Києва продовжити розгляд справи №910/16507/23 по суті без повторного залишення позовної заяви без руху з питання судового збору, з урахуванням висновків, наведених у розд.IV цієї скарги, та обов`язкових висновків Верховного Суду у цій справі.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
19. Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.06.2026 не прийняв апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 та повернув її скаржнику.
20. Ухвала мотивована тим, що ч.1 ст.255 ГПК містить перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, і цей перелік не передбачає окремого оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху. Заперечення на таку ухвалу відповідно до ч.3 ст.255 ГПК можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.
21. Суд апеляційної інстанції також послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №607/23244/21 та відхилив доводи позивача щодо попередніх постанов у цій справі. Суд вказав, що раніше заперечення на ухвали про залишення позову без руху переглядалися разом з ухвалою про залишення позову без розгляду, яка підлягала окремому апеляційному оскарженню.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзивів на касаційну скаргу
22. 25.06.2026 ОСОБА_1 засобами електронної пошти звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026; справу разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 направити до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та перегляду по суті, з урахуванням обов`язкових висновків, які будуть викладені у постанові Верховного Суду за цією скаргою; за наявності підстав, передбачених ч.6 ст.310, ч.1 ст.311 ГПК скасувати також похідну ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 про залишення позовної заяви без руху як таку, що ґрунтується на скасованому судовому рішенні, та надати правові висновки щодо правомірності й строків застосування частин 11, 13 ст.176 ГПК.
23. В своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував та порушив приписи статей 55, 129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 2, 8 Закону "Про судовий збір", статей 13, 46, 162, 164, частин 11,13 ст.176, ч.4 ст.236, статей 254, 255, 260, 287, 300, 304, 310, 311, 315 ГПК; не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.06.2023 у справі №607/23244/21, від 13.11.2024 у справі №757/47946/19-ц, від 21.11.2024 у справі №806/5175/14, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24.07.2018 у справі №916/3255/17, від 09.09.2021 у справі №904/6150/20, від 19.02.2024 у справі №5011-15/2045-2012 (910/15777/21), від 26.11.2025 та від 17.06.2026 у цій же справі №910/16507/23, тощо.
24. На думку скаржника, ухвала від 19.03.2025 ґрунтується на постанові Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025, яку Верховний Суд надалі скасував. Оскільки суд першої інстанції не може самостійно скасувати власну ухвалу, відмова апеляційного суду перевірити її законність залишає чинним процесуальний акт, який перешкоджає подальшому розгляду справи.
25. Скаржник вважає, що виникло "замкнуте процесуальне коло": невиконання ухвали про залишення позову без руху призведе до того, що рішення по суті спору не буде ухвалено, тоді як апеляційний суд запропонував оскаржити цю ухвалу лише разом із таким рішенням.
26. Скаржник також наводить доводи щодо неправомірного, на його думку, багаторазового застосування судом першої інстанції частин 11 та 13 ст.176 ГПК, правильності визначення змісту позовних вимог і розміру судового збору, оцінки майнового стану позивача, а також стверджує про надмірний формалізм та порушення права на доступ до суду.
27. Відзиви на касаційну скаргу не надійшли.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
28. Верховний Суд ухвалою від 15.07.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , її розгляд призначив у порядку письмового провадження.
29. 23.07.2026 до Верховного Суду надійшли матеріали оскарження ухвали.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Щодо повернення апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025
30. Частина 2 ст.254 ГПК передбачає, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені окремо від рішення суду лише у випадках, визначених ст.255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст.255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
31. У переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції (ч.1 ст.255 ГПК), немає ухвали про залишення позовної заяви без руху. Водночас п.14 цієї норми прямо передбачає можливість окремого апеляційного оскарження ухвали про залишення позову (заяви) без розгляду.
32. За ч.3 ст.255 ГПК заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
33. Отже, закон розмежовує проміжну ухвалу про залишення позову без руху та ухвалу про залишення позову без розгляду, якою закінчується розгляд справи. Перша не оскаржується самостійно, а заперечення щодо неї можуть бути перевірені разом із запереченнями щодо другої.
34. Такий підхід Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 14.06.2023 у справі №607/23244/21 і він відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 26.11.2025 та від 17.06.2026 у цій же справі (№910/16507/23).
35. Та обставина, що в ухвалі від 19.03.2025 визначено конкретну суму судового збору, розрахунок якого ґрунтується на постанові Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025, яку Верховний Суд надалі скасував, не змінює встановленого законом порядку її перегляду та не перетворює цю ухвалу на таку, що може бути оскаржена окремо.
36. Отже, висновки, викладені у постановах від 26.11.2025 та від 17.06.2026 у цій же справі (№910/16507/23) не підтверджують позицію скаржника. Навпаки, вони безпосередньо пояснюють (підтверджують) спосіб перегляду ухвали про залишення позову без руху - лише разом із рішенням суду (ухвалою про залишення позову без розгляду у цьому випадку).
37. У п.49 постанови від 17.06.2026 Верховний Суд зазначив, що під час нового апеляційного перегляду ухвали про залишення позову без розгляду апеляційний суд правомірно оцінив заперечення позивача на ухвали про залишення позову без руху від 29.12.2023 та від 13.11.2024. Такі заперечення були предметом перегляду саме тому, що їх включили до апеляційної скарги на ухвалу, якою закінчилося провадження у справі.
38. Верховний Суд у п.50 постанови від 17.06.2026 вказав, що ухвали про залишення позову без руху оскаржуються і переглядаються лише разом із рішенням суду, яким у тій процесуальній ситуації була ухвала про залишення позову без розгляду. 
39. Натомість, скаржник помилково тлумачить вжите в цій постанові поняття "предмет апеляційного оскарження" як дозвіл на окреме оскарження проміжної ухвали.
40. Посилання на постанову Верховного Суду від 19.02.2024 у справі №5011-15/2045-2012 (910/15777/21) також не підтверджує права на окреме оскарження. У тій справі ухвала про залишення апеляційної скарги без руху переглядалася в касаційному порядку разом із подальшою ухвалою про залишення апеляційної скарги без розгляду, постановленою через несплату визначеного судом збору.
41. Отже, наведена практика Верховного Суду підтверджує таку послідовність процесуальних дій: спочатку постановляється проміжна ухвала про залишення заяви чи скарги без руху, а в разі неусунення недоліків - завершальна ухвала, яка може бути оскаржена разом із запереченнями на проміжну ухвалу.
42. Довід скаржника про "замкнуте процесуальне коло" ґрунтується на помилковому ототожненні рішення суду, про яке йдеться в ч.3 ст.255 ГПК, виключно з рішенням по суті позовних вимог.
43. Якщо позивач усуває недоліки позовної заяви у встановлений строк, суд відповідно до ч.12 ст.176 ГПК продовжує розгляд справи. Якщо недоліки не усунуті, ч.13 цієї статті передбачає залишення позову без розгляду. Така ухвала оскаржується на підставі п.14 ч.1 ст.255 ГПК, а разом із нею перевіряються заперечення щодо попередньої ухвали про залишення позову без руху.
44. Тому реалізація права на перегляд ухвали від 19.03.2025 не залежить від ухвалення рішення по суті спору. У разі несплати збору процесуальним актом, який відкриває можливість апеляційного перегляду, є ухвала про залишення позову без розгляду.
45. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №757/47946/19-ц не дає підстав для іншого висновку. Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності певної ухвали в переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо, належить з`ясувати, чи перешкоджає вона подальшому провадженню та чи може особа поновити свої процесуальні права іншим способом.
46. У цій справі таким іншим способом є включення заперечень на ухвалу про залишення позову без руху до апеляційної скарги на ухвалу про залишення позову без розгляду. Саме цей спосіб вже застосовувався під час попереднього перегляду ухвал у цій справі.
47. Скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025, на яку послався суд першої інстанції в ухвалі від 19.03.2025, саме по собі не змінює правил апеляційного оскарження цієї ухвали. Обставини, на які посилається скаржник, можуть мати значення для оцінки законності ухвали від 19.03.2025, але не роблять її самостійним об`єктом апеляційного перегляду.
48. Доводи щодо кількості та змісту позовних вимог, розміру судового збору, його обчислення з номінальної чи договірної вартості акцій, майнового стану позивача, строку та повторності застосування частин 11 і 13 ст.176 ГПК стосуються законності ухвали суду першої інстанції від 19.03.2025.
49. Разом з тим, апеляційний суд обґрунтовано не відкрив провадження та не переглядав цю ухвалу по суті, а Верховний Суд у цьому касаційному провадженні перевіряє лише законність ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги. Тому наведені доводи не охоплюються предметом і межами касаційного перегляду та не підлягають окремій оцінці.
50. З тих самих причин Верховний Суд не має процесуальних повноважень задовольнити вимогу скаржника про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 19.03.2025.
51. Обмеження окремого оскарження проміжних ухвал переслідує легітимну мету ефективної організації судового розгляду. Воно не позбавляє особу права апеляційного перегляду, а визначає момент і процесуальний акт, разом з яким можуть бути розглянуті заперечення на проміжну ухвалу.
52. За таких обставин повернення апеляційної скарги на підставі п.4 ч.5 ст.260 ГПК не становить надмірного формалізму та не порушує суті права скаржника на доступ до суду.
53. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про неможливість окремого оскарження ухвали від 19.03.2025 відповідає нормам процесуального права. Попередні постанови Верховного Суду у цій справі підтверджують, а не спростовують застосований апеляційним судом порядок перегляду ухвали.
54. Доводи касаційної скарги не підтверджують порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке могло б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду .
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
56. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
57. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.
Судові витрати
58. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника. 
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026 у справі №910/16507/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець