Справа № 752/21278/25 
Провадження № 2/752/3780/26

Заочне Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

29 квітня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Лісненка А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
у серпні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.07.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 624768785 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3R65X. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. 
Відповідно до п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22 250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. 
22.07.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 22 250,00 грн відповідачу на його банківську карту № НОМЕР_1 .
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, згідно з яким останньому відступлене право вимоги заборгованості відповідача за Кредитним договором № 624768785 від 22.07.2021 року.
Також 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 624768785 від 22.07.2021 року.
04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлене право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 624768785 від 22.07.2021 року на загальну суму 40 597,42 грн, з яких: 22 250,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 18 347,42 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за Кредитним договором. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав у повному обсязі, в зв`язку із чим існує заборгованість в заявленому розмірі, яку позивач просить стягнути із ОСОБА_1 , а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 21.11.2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу наданий строк на подання відзиву. Витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1 .
У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача про причини неявки суд не повідомив. В позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності.
Виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. 
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 22.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 624768785 у формі електронного документа та довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3R65X.
Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 22 250,00 грн, строк кредитування 70 днів.
У заявці на отримання грошових коштів у кредит від 22.07.2021 року за Договором № 624768785 вказано номер картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до платіжного доручення від 22.07.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів згідно з Договором № 624768785 від 22.07.2021 року на суму 22 250,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Вказані обставини також підтверджуються інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 11.03.2026 року № 20.1.0.0/7-260309/58792-БТ, що надійшла на виконання ухвали суду від 21.11.2025 року, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 на яку 22.07.2021 року зараховано 22 250,00 грн.
Крім того, позивачем до матеріалів справи додані: Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами до 31.12.2023 року; витяг з реєстру прав вимоги № 155 від 12.10.2021 року - перехід від ТОВ «Манівео Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на суму 40 597,42 грн за Кредитним договором № 624768785; протокол узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 155 від 12.10.2021 року; акт звірки взаємних розрахунків на 31.12.2021 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 155 від 12.10.2021 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року; Договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року з додатковою угодою до 30.12.2022 року; витяг з реєстру № 9 від 30.05.2023 року - перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на суму 40 597,42 грн за Кредитним договором № 624768785; протокол узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року та платіжну інструкцію по оплаті за відступлення права вимоги за договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року; Договір факторингу, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року та витяг з реєстру до договору факторингу між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року на суму 40 597,42 грн за Кредитним договором № 624768785; акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року та платіжні інструкції по оплаті вказаного договору.
Так, умови договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.
Крім того, додатковими угодами, строк дії договорів факторингу було продовжено, а умовами договору передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги. Реєстри прав вимоги у межах зазначеної справи були підписані під час строку дії договорів факторингу.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02.11.2021 року в справі № 905/306/17, від 29.06.2021 року в справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року в справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року в справі № 5026/886/2012, від 15.04.2024 року в справі №2221/2373/12).
Позивачем надано реєстри прав вимоги, оформлені та підписані відповідно до договору факторингу, а також докази щодо розміру оплати за договорами факторингу.
Аналізуючи подані документи, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту відступлення права грошової вимоги за спірним кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», і відповідно до наступних кредиторів, оскільки стороною позивача надано достатній обсяг документів, які підтверджують перехід права вимоги.
Отже, ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
При цьому, за наданої позивачем виписки по рахунку за Кредитним договором № 624768785 від 22.07.2021 року, вбачається, що заборгованість відповідача становить 40 597,42 грн, з яких: 22 250,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 18 347,42 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.
Крім того, позивачем також надано паспорт споживчого кредиту до Договору № 624768785 від 22.07.2021 року, правила надання грошових коштів у позику, алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів, розрахунки заборгованості первісного кредитора та ТОВ «Таліон Плюс» з яких вбачається, що відповідачем здійснювалося часткова сплата заборгованості за Кредитним договором, яку ними зараховано на погашення процентів, зокрема: 30.05.2023 року на суму 18 347,42 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. 
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Факт внесення платежів на погашення заборгованості за Кредитним договором свідчить про визнання відповідачем факту укладення Кредитного договору № 624768785 від 22.07.2021 року, отримання суми кредиту за таким Договором та наявності зобов`язання з повернення отриманих коштів.
З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним Договором не виконав, у передбачений в Договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми отриманих коштів за Кредитним договором в розмірі 22 250,00 грн.
Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному Договору становить 22 250,00 грн і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Стосовно вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 18 347,42 грн, суд зазначає таке.
Як уже зазначалося вище, на підтвердження наявності заборгованості стороною позивача надані два розрахунки заборгованості: первісного кредитора та ТОВ «Таліон Плюс» і виписку з особового рахунка безпосередньо ТОВ «Юніт Капітал».
З розрахунків, здійснених первісним кредитором і ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що відповідачу нарахована заборгованість за процентами в розмірі 18 347,42 грн, яку сплачено.
Однак, надана виписка по особовому рахунку позивача таких відомостей не містить.
Таким чином, суд вважає, що на обґрунтування доводів щодо наявності заборгованості за Кредитним договором в частині нарахування процентів позивачем надано суперечливі докази, які свідчать про відсутність такої заборгованості.
Відтак, суд дійшов висновку, що стороною позивача необґрунтовано належними та достатніми доказами наявність розміру заборгованості за процентами в розмірі 18 347,42 грн відповідно до ч. 2 ст. 76 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 327,48 грн (54,80 %).
Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно з п. п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем на підтвердження понесених витрат, надано: Договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, Додаткову Угоду № 25770504854 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, Акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року) від 25.06.2025 року на суму 7 000,00 грн, з яких 5 000,00 грн - складання позовної заяви, 1 000,00 грн - вивчення матеріалів, та по 500,00 грн за підготовку адвокатського запиту та клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Отже, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ «Юніт Капітал» не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 4 000,00 грн, а тому з огляду на часткове задоволення позовних вимог із ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути 2 192,00 грн витрат на правову допомогу - пропорційно до задоволених позовних вимог (54,80 %).)
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість в розмірі 22 250,00 грн (двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 (адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, код ЄДРПОУ 43541163) судовий збір у розмірі 1 327,48 грн (одна тисяча триста двадцять сім гривень 48 копійок) та 2 192,00 грн (дві тисячі сто дев`яносто дві гривні 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         К.Г. Плахотнюк