Справа № 740/2333/26 
Провадження № 2/740/1961/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2026 року       м. Ніжин   
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді Шевченко І. М.,
за участі секретаря судового засідання Хомінець Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
установив:
У травні 2026 року представник позивача - адвокат Іллющенко С. В. подав до суду вказаний позов, в якому просив розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 13 січня 1986 року, актовий запис № 3. Сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, спільного господарства не ведуть тривалий час (декілька років), проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення неможливе.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 травня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 22 червня 2026 року 10:00 год.
22 червня 2026 року судове засідання відкладено на 08 липня 2026 року 09:00 год.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, жодних заяв/клопотань не подавали до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши докази в справі, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд установив, що з 13 січня 1986 року сторони перебувають у зареєстровному шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_1 , актовий запис № 3.
За твердженням позивачки, що не заперечував відповідач, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивач наміру не має, і такого наміру не висловив відповідач. 
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.
Згідно з доданою до позовної заяви довідкою до акта огляду МСЕК позивачка є особою з інвалідністю І групи безстроково, у зв`язку з чим відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду. За таких обставин на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 128, 141, 263 - 265, 274 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ), зареєстрований 13 січня 1986 року Сторожинецьким РВ ЗАГС Чернівецької області за актовим записом № 3, – розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко