Єдиний унікальний номер 341/1043/26 
Номер провадження 2/341/878/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2026 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача, відповідача
Представниця Шестопал К.С., діючи в інтересах ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулася в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з останньої заборгованість в сумі 76 298 гривень 51 копійка. Вирішити питання розподілу судових витрат.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 02 серпня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання кредиту №1583-9895. Відповідно до умов цього договору, відповідачці надано кредит в сумі 14 400 гривень. Строк кредитування - 365 днів. Базовий період - 30 днів. Комісія за видачу кредиту – 15 % від суми кредиту. Денна відсоткова ставка – 1 %. Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) - 0,10 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів першого базового періоду.
Також, додатковими угодами: № 1 від 05 вересня 2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1583-9895 від 02 серпня 2025 року кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 11 600 гривень; № 2 від 19 жовтня 2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1583-9895 від 02 серпня 2025 року кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 500 гривень; № 3 від 27 жовтня 2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1583-9895 від 02 серпня 2025 року кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 000 гривень; № 4 від 01 грудня 2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1583-9895 від 02 серпня 2025 року кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 000 гривень; № 5 від 02 грудня 2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1583-9895 від 02 серпня 2025 року кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 500 гривень. Відповідачка в загальній кількості 5 разів оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що доводить про обізнаність ОСОБА_1 з процедурою оформлення кредитного договору. 
Відповідачка не виконала перед позивачем кредитні зобов`язання, внаслідок чого у неї станом на 10 квітня 2026 року виникла заборгованість на загальну суму 76 298 гривень 51 копійки, а саме: заборгованість за кредитом 24 637 гривень 73 копійок, заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України – 18 500 гривень, заборгованість по комісії за видачу кредиту 975 гривень.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяві просив справу розглянути у відсутності представника товариства, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідачка в судове засідання призначене 25 серпня 2026 року не з`явилася, однак скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву та додаткові письмові пояснення. Просить позов задовольнити частково. Відмовити ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у задоволенні позовних вимог щодо стягнення будь-яких сум, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, незаконних додаткових комісій за добори кредитних коштів, відсотків і санкцій за час прострочення кредитора, здійснити перерахунок заборгованості, зарахувавши фактично сплачені відповідачем незаконні додаткові комісії у розмірі 2 415 гривень у рахунок погашення тіла кредиту та стягнути з відповідачки залишок тіла кредиту 22 222 гривень 73 копійки, в решті позовних вимог-відмовити, з огляду на наступне. Між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 02 серпня 2025 року укладено договір №1583-9895. Нею здійснено низку платежів на користь позивача на загальну суму 31 770 гривень 56 копійок. Остання, 29 листопада 2025 року внесла платіж на суму 10 460 гривень, який повністю покривав усі поточні зобов`язання. Наступний платіж за графіком договору №1583-9895 припадав на 29 грудня 2025 року і не був внесений своєчасно. Позичач почав застосовувати незаконні надмірні нарахування одразу з 1-го дня протермінування (30.12.2025р.), тобто на 31-й день після внесення останнього платежу. 02 грудня 2025 року відповідачка здійснила добір коштів, станом на 02 грудня 2025 року остання не мала жодної простроченої заборгованості, так як платіж був внесений 29 листопада 2025 року. ОСОБА_1 зазначає, що сам текст договору №1583-9895 взагалі не містить умов щодо нарахування класичних штрафів чи пені за протермінуванння платежу. Також, зазначає, що денна процентна ставка становить 0,876%, однак в період користування та до моменту протермінування фактично базова ставка стаеновить 1%, але з моменту дострокового застосування п. 8.2. договору та щоденногого нарахування ще 2% в день, щоденні нарахування позивача штучно зростають до 3% в день. Отже, при отриманні додаткових траншів, у межах кредиту відповідачці щоразу нараховувалоась разова комісія до суми боргу в розмірі 15% від суми добору. Тому, остання зазначила про незаконні додаткові комісії за добори кредитних коштів, відсотків і санкцій за час прострочення кредитора.
Згідно відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян» представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - П. Омельчук зазначив про відсутність підстав для здійснення перерахунку заборгованості за вищезазначеним договором, так як всі нарахування за договором здійснювалися у відповідності до умов договору та правил з дотриманням вимог чинного законодавства України, що підтверджується розрахунком заборгованості.
В судове засідання представник позивача не з`явився. У позові наявне клопотання про розгляд справу у відсутності представника.
Належно повідомлена про розгляд справи відповідач у судове засідання не з`явилась.
Судом постановлено ухвалу щодо подальшого руху справи.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 02 серпня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №1583-9895 за умовами якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Відповідно до пункту 4.1 Договору, загальний розмір кредиту становить 14400,00 грн.
За пунктом 4.2 Договору, дата надання кредиту – 02 серпня 2025 року.
За пунктом 4.13. Договору, строк кредитування - 365 календарних днів, з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту – 01 серпня 2026 року.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 2130.95 процентів (пункт 4.15 Договору).
За пунктом 4.15 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 60453.85 гривень, та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту, проценти за користування кредитом.
Відповідно до пункту 8.2. Договору, у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 401 500 процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Відповідачка підписала Договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А6738 (розділ 13 Договору).
У паспорті споживчого кредиту викладено істотні умови договору: сума кредиту 14400,00 грн, строк кредитування 365 днів, комісія за видачу кредиту - 15 відсотків від суми кредиту, процентна ставка 1,00 % в день протягом перших 180 днів з моменту видачі кредиту та 0,74 % в день.
На підставі Додаткової угоди№ 1 від 04 вересня 2025 року відповідачці надано додаткові грошові кошти в сумі 11 600 гривень.
Згідно з Додатковою угодою № 2 від 19 жовтня 2025 року відповідачці надано додаткові кошти в сумі 2 500 гривень.
Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 27 жовтня 2025 року відповідачці надано додаткові кошти в сумі 2 000 гривень.
На підставі Додаткової угоди № 4 від 01 грудня 2025 року відповідачці надано додатково 4 000 гривень.
Згідно з Додатковою угодою № 5 від 02 грудня 2025 року відповідачці надано додатково 2 500 гривень.
Відповідно до Довідки про перерахування суми кредиту №1583-9895 від 02 серпня 2025 року ОСОБА_1 , здійснено перерахування коштів за кредитними договором в сумі 14400,00 гривень, на маску карти НОМЕР_1 , 05 вересня 2025 року здійснено перерахування коштів за кредитними договором в сумі 11600 гривень на маску карти НОМЕР_1 , 19 жовтня 2025 року здійснено перерахування коштів за кредитними договором в сумі 2500 гривень на маску карти НОМЕР_1 , 27 жовтня 2026 року здійснено перерахування коштів за кредитними договором в сумі 2000 гривень на маску карти НОМЕР_1 , 01 грудня 2025 року здійснено перерахування коштів за кредитними договором в сумі 4000 гривень на маску карти НОМЕР_2 , 02 грудня 2026 року здійснено перерахування коштів за кредитними договором в сумі 2500 гривень на маску карти НОМЕР_1 .
В усіх випадках нарахування комісії у розмірі 15.00% та оновлення строку кредитування на 365 днів згідно з п. 2.11 є суттєвими умовами, що змінювали параметри основного зобов`язання.
Факт отримання коштів ОСОБА_1 на карту, підтверджується наявними в матеріалах справи інформацією ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 15 квітня 2026 року та квитанцією про перерахування суми кредиту за кредитним договором №1583-9895.
На підтвердження факту надання кредитних коштів позивач надав суду докази їх перерахування на платіжну картку відповідача, що відображено у довідці ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором №1583-9895. Зокрема, 02 серпня 2025 було перераховано основну суму кредиту в розмірі 14400.00 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією платіжного сервісу із призначенням платежу «видача кредитних коштів». Надалі, у межах укладених додаткових угод, позивач здійснив перерахування додаткових кредитних коштів, що супроводжувалося нарахуванням комісії у розмірі 15.00% за кожен такий транш. 
Зідно розрахунку заборгованості за договором № 1583-9895 від 02 серпня 2025 року відповідачка ОСОБА_1 внесла суму платежу на рахунок позивача в розмірі 31770 гривень 56 копійок.
Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 1583-9895 від 02 серпня 2025 року станом на 04 лютого 2026 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість на загальну суму 60 261 гривня 94 копійок, з них: основний борг 24637 гривень 73 копійки, залишок відсотків 16417 гривень 46 копійок, залишок відсотків за статтею 625 ЦК України 18231 гривень 75 копійок, залишок комісій 975 гривень.
Окрім платіжних документів, факт отримання вказаних сум у повному обсязі та наявність заборгованості за тілом кредиту була частково визнана самою відповідачкою у поданому до суду відзиві на позовну заяву.
Таке визнання обставин відповідачем, у поєднанні з наданими позивачем банківськими квитанціями та витягами з автоматизованих систем обліку, усуває будь-які сумніви щодо реальності отримання ОСОБА_1 кредитних коштів
Вищезазначені документи, якими підтверджується факт укладення кредитного договору сформовані в системі «Електронний суд».

3.Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 25 серпня 2026 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 02 серпня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1583-9895.
ОСОБА_1 у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із позивачем та підписано одноразовим ідентифікатором «А6738» Правила відкриття кредитної лінії ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Паспорт споживчого кредиту із аналогічними Договору положеннями та сам Договір про відкриття кредитної лінії №1583-9895.
Підписанням Договору сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них.
За вказаним договором позичальник отримав доступ до кредитних коштів, які були перераховані йому на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про перерахування коштів сумі 14400,00 грн від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»
Разом з тим, відповідачкою порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого кредитною установою розрахунку за період з дати укладення договору №1583-9895від 02 серпня 2025 року станом на 04 лютого 2026 року у останньої перед позивачем утворилась заборгованість, що в сукупному розмірі складає 60261 гривень 94 копійок: основний борг 24637 гривень 73 копійки, залишок відсотків 16417 гривень 46 копійок, залишок відсотків за статтею 625 ЦК України 18231 гривень 75 копійок, залишок комісій 975 гривень.
Однак, у відзиві на позов відповідачка ОСОБА_1 просила суд задовольнити позов частково, посилаючись на незаконні комісії за добори кредитних коштів та відсотків і санкцій за прострочення кредитора відповідно до статті 625 ЦК України. 
Умови щодо розміру процентної ставки та комісії були погоджені сторонами при укладенні кредитного договору. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості , який містить відомості про здійснений відповідачкою платіж у розмірі 31770 гривень 56 копійок, а тому вказана оплата вже врахована при визначенні розміру заборгованості. 
Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідачки, та, як наслідок, наявність порушеного права.
З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог вбачається, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту так і відсотки, які підлягають сплаті за його користування. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення у повній мірі відповідає умовам договору кредитування що були у встановленому порядку погоджені із позичальником.
Разом з тим суд не погоджується з вимогами про стягнення з відповідачки заборгованості за договором в частині нарахованих процентів на підставі статті 625 ЦК України в сумі 18500 гривень.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан діяв, триває і не припиняв свою дію в період укладення Договору та нарахування позикодавцем процентів як міри відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України.
Тобто, в цьому випадку відповідач як позичальник звільнений від обов`язку сплати процентів на підставі статті 625 ЦК України, оскільки такі нараховані під час дії воєнного стану.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення процентів на підставі статті 625 ЦК України у сумі 18500 грн задоволенню не підлягають.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
В укладеному сторонами Кредитному договорі не зазначено перелік послуг кредитодавця, які надаються відповідачу, за які розивачем встановлена комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору.
За наведених обставин, суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії у розмірі 287 гривень.
Підсумовуючи викладене та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 45585 гривень 78 копійок, з них: заборгованість за кредитом 14400 гривень, заборгованість за процентами 32185 гривень 78 копійок. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2014 гривень 05 копійок з розрахунку 8994,30 *2662,40/60261.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13,19, 259, 272-274, 279, 280,284,354,355 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1583-9895 від 02 серпня 2025 року у розмірі 45 585  (сорок п`ять тисяч п`ятсот вісімдесяь п`ять) гривень 30 копійок, з яких:
- 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста) гривень заборгованість за кредитом;
- 32 185 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень 78 копійок заборгованість за нарахованими процентами;
В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 в частині стягнення:
- 18 500 гривень – суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України
-975 гривень - суми прострочених платежів за комісією.
- відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2014 (дві тисячі чотирнадцять) гривень 05 копійок сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін, учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач - позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місце знаходження за адресою: вул. Бульвар Лесі Українки, буд. 26 оф.407, м. Київ, код ЄДРПОУ 38548598;
відповідачка –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя | Тарас ГАПОЛЯК