Справа № 308/10171/26
3/308/3322/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2026 року          м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
06.07.2026 о 13.55 год., в м. Ужгород, вул. Українська, 45, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив дії, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено.
При цьому враховую, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в установленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень стверджується зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №712106 від 06.07.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №75000794 від 06.07.2026, з якої вбачається, що ОСОБА_1  поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу;
направленням на огляд водія транспортного засобу/громадянина з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2025, у якому зафіксовано, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мовлення;
довідкою, складеною старшим інспектором з ОД відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП Норожковою Д., ОСОБА_1 за відомостями Національної автоматизованої ІС МВС посвідчення водія не отримував;
наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, які містяться на DVD+R диску, що додано до протоколів.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, обставини справи, з урахуванням санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.
Керуючись ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області          О.М. Світлик