Справа № 456/3640/26
Провадження № 1-кп/456/482/2026

ВИРОК
іменем України
"24" липня 2026 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 23.06.2026 близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Напої та тютюн», що за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 54/5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, таємно викрав 10 упаковок сигарет «Sobranie black» загальною вартістю 3366,60 (без урахування ПДВ), після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 , заподіяв ФОП ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 3366, 60 гривень (без урахування ПДВ).
Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Правова позиція сторони обвинувачення. 
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 29 червня 2026 року слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 та затверджений прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .
З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений  ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
В судових дебатах прокурор просить суд призначити  ОСОБА_4 покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 /два/ роки. Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.
Правова позиція потерпілого.
Потерпіла ОСОБА_5 подала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, щодо вирішення питання про призначення міри покарання покладається на розсуд суду.
Правова позиція сторони захисту.
В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Зокрема, показав, що 23.06.2026 близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Напої та тютюн», що за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 54/5, таємно викрав 10 упаковок сигарет «Sobranie black» загальною вартістю 3366,60 (без урахування ПДВ), після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вказав, що перебував у стані сп`яніння і не може пояснити, чому так поступив. Зізнався у вчиненому, щиро розкаюється. 
Межі судового розгляду кримінального провадження.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. 
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого  ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.
Висновки суду. 
Таким чином суд вважає доведеним: 
факт таємного викрадення  ОСОБА_4 чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання. 
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. 
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Пом`якшуючими вину обвинуваченого обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. 
Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, позицію потерпілої, яка у вирішенні питання про призначення міри покарання покладається на розсуд суду, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні злочину, раніше не судимий, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід обвинуваченому не обрано.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні. 
Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст.174 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд 
у х в а л и в :
ОСОБА_4  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, й призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.
Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказаний орган для реєстрації.
Копію вироку на підставі ч.4 ст.76 КК України направити для виконання ВЧ НОМЕР_1 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2026 по справі №456/3570/26 на тютюнові вироби: 10 пачок сигарет марки «Sobranie black», серед яких дев`ять пачок у заводському пакуванні і одна відкрита і містить 8 сигарет.
Речові докази: тютюнові вироби: 10 пачок сигарет марки «Sobranie black», серед яких дев`ять пачок у заводському пакуванні і одна відкрита і містить 8 сигарет – повернути потерпілій; ком пакт-диск DVD-R марки «AMEGA» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. 
Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений - подати клопотання про помилування. 
Суддя | | ОСОБА_1