Справа № 214/2956/26
2/214/3766/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
17 серпня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 450 000 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 січня 2014 року позивач передав відповідачу у борг 450 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною розпискою. Вказану суму відповідач зобов`язався повернути не пізніше 15 січня 2024 року, однак не повернув. 
Позивач звертає увагу, що відповідач є його рідною сестрою. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати – ОСОБА_4 та після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач та відповідач вступили у спадщину, отримали по 1/2 частці вказаної квартири та на наступний день після оформлення спадкових прав, відповідач попросила у позивача у борг 450 000 грн. 00 коп. в рахунок подальшого оформлення Договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, однак укладання Договору не відбулось та гроші не були повернуті. 
Ухвалою суду від 31.03.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. 
Відповідач належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористалась - відзив на позовну заяву до суду не надала.
За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, відповідно до розписки від 15.01.2014 року, відповідач отримала від позивача грошові кошти у розмірі 450 000 грн. 00 коп. у борг строком на 10 років та зобов`язалась повернути кошти у повному обсязі не пізніше 15 січня 2024 року. Також, у розписці вказано, що дана розписка написана відповідачем власноруч без будь-якого примусу. 
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі №6-63 цс13 (постанова від 18.03.2013 року), яка є обов`язковою для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позикодавця, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.
Як убачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, остання свого зобов`язання за договором позики не виконала, грошових коштів у строк та в порядку, передбаченому укладеним договором, позивачеві не повернула, відтак, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 4 500 грн. 00 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) заборгованість за розпискою від 15.01.2014 року у розмірі 450 000 грн. 00 коп.та сплачений судовий збір у розмірі 4 500 грн. 00 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.В. Попов.