Справа № 3/714/364/26
ЄУН: 714/888/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2026 р.           м.Герца
Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Костишин Н.Я., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 01 липня 2026 р., перебуваючи за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , домашнє насильство економічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: не надав доступ до домоволодіння яка набуте під час шлюбу, позбавивши права проживання, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
Адвокат Морозова О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечувала вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля відносно ОСОБА_2 . Вказала, що між подружжям ОСОБА_3 тривалий час неприязні стосунки, зокрема, щодо спільного майна. З 2024 р. ОСОБА_1 намагається переконати ОСОБА_2 продати будинок, в якому мав місце конфлікт, і поділити кошти, оскільки спільне користування таким неможливе. Стверджує, що факту економічного насилля не було, адже наразі в спірному будинку проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживає за іншою адресою. В той день ОСОБА_2 прийшла до ОСОБА_1 разом із їхньою донькою, спровокувала конфлікт і викликала поліцію. Вказує і на відсутність у матеріалах справи доказів завдання ОСОБА_2 будь-якої шкоди.
Потерпіла  ОСОБА_2 у суді показала, що до 2024 р. перебувала з  ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу вони збудували житловий будинок в АДРЕСА_1 . З 2003 р. шлюб між ними носив формальний характер, фактично вона з дітьми проживали в одній частині спірного будинку, а чоловік в іншій. При цьому, більшість свого часу ОСОБА_4 перебував за кордоном. Останнім часом між ними склалися вкрай неприязні стосунки. В листопаді 2025 р. її колишній чоловік відключив будинок від електропостачання, фактично змусивши її з дітьми покинути житло. Далі, для того щоб вона не мала доступу до будинку, ОСОБА_4 змінив замки на воротах, дверях будинку, перелаштував сигналізацію. Наразі ОСОБА_4 проживає в спірному будинку сам, вона винаймає квартиру. Вказує, що мала намір вселитися в будинок на літній період часу разом з дітьми. 01 липня 2026 р. приїхала додому разом із старшою донькою подивитись як її городина, залишити в будинку свої речі, забрати дещо – шкільні підручники молодшої доньки, щоб здати їх у школу. Вона потрапила з донькою на подвір`я, оскільки ворота були відчинені, зайшли через незамкнені двері до будинку (вестибюлю), а далі ОСОБА_4 на давав можливості пройти ні їй, ні доньці, на прохання пропустити їх у будинок не реагував, виставив їхні речі до гаражу та, принижуючи, обзивав їх психічно хворими. Потерпіла зазначила, що внаслідок таких дій зазнала душевного болю. Зазначила також, що наразі вирішує питання з поділом спірного будинку (в натурі), але  ОСОБА_4 категорично відмовляється від такого поділу.
Свідок ОСОБА_5 у суді показала, що в той день вони з матір`ю приїхали додому привезти деякі речі, дещо забрати, і мали бажання залишитись там проживати. Батько не пускав їх до будинку, при цьому принижував, називаючи хворими. Вони змушені були викликати поліцію. 
Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до пункту 4 частини 1 цієї статті економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, окрім пояснень потерпілої, свідка, підтверджується також матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 187988 від 01.07.2026 р.; рапортом помічника чергового ВП № 4 (м.Герца) Чернівецького ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 01.07.2026 р.; відеозаписом події, що мала місце 01.07.2026 р., консультаційним висновком спеціаліста лікаря-психіатра від 02.07.2026 р., іншими матеріалами справи.
Заслухавши адвоката, що діє в інтересах ОСОБА_1 , потерпілу, свідка, дослідивши відеозапис та письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим за скоєне він повинен нести відповідальність.
Відповідно до довідки ВП №4 (м.Герца) Чернівецького ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 протягом 2025-2026 р.р. до адміністративної відповідальності не притягався.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винного, не встановлено. 
Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його поведінку до та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винного, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Окрім того, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір відповідно до ст.40-1 КУпАП в розмірі, передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір», на користь держави.
На підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 38, 40-1, 173-2, 221, 245, 251, 256, 276, 277, 280, 283-285, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Суддя