| Справа № 454/2535/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Струс Т. В. 
за участю секретаря: Синевської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, 
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.06.2026 року серії ЕНА №7369692 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Свої вимоги позивач мотивує наступним. Оскаржуваною постановою, яку складено поліцейським відділення поліції № 2 (м.Сокаль) Шептицького РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Красюн О.П. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.06.2026 року о 23:59 годині керуючи транспортним засобом проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3.е. ПДР – порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два миготливих сигнали забороняють рух сигнал відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено штраф в розмірі 510 гривень. 
З даною постановою позивач не згідний, оскільки жодного правопорушення позивач не вчиняв, належних та допустимих доказів цьому не має. З оскаржуваної постанови вбачається, що у графі 7 «до постанови додаються», відсутні будь-які докази, які б могли підтвердити викладене у оскаржуваній постанові працівником поліції.
Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 25.06.2026р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У наданому суду відзиві на позовну заяву представник відповідача повністю заперечив викладені у позовній заяві доводи позивача, просив у задоволенні такого відмовити. 
Враховуючи неприбуття у судове засідання сторін, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання технічними засобами.
Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №7369692 від 14.06.2026р., що винесена поліцейським ВП №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Красюн О.П., встановлено, що ОСОБА_1 , 13.06.2026р. о 23.59год. в селищі Жвирка по вул. І.Мазепи, керував мотоциклом марки «Корсо», без реєстраційного номерного знаку, проїхав на заборонений «червониц» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР України. 
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510грн.
Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП, наступає адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. 
Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
В судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова відповідає вище вказаним вимогам, у ній міститься висновок щодо вчинення правопорушення, покликання на доказ, а саме проїзд транспортним засобом на заборонений сигнал світлофора. 
Крім цього, до відзиву представником відповідача долучено докази, а саме відеозаписи із яких чітко видно факт вчинення позивачем вміненого йому правопорушення. 
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".
За змістом статей 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 та пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Згідно статті 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Як встановлено під час розгляду даної справи, позивача підставно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП. 
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. 
Дослідженими доказами у справі на які покликається позивач, встановлено, що вони жодним чином не спростовують тверджень щодо його протиправного притягнення до адміністративної відповідальності.
Що стосується клопотання представника позивача про повернення відзиву на позовну заяву без розгляду, таке не є належно обґрунтованим та підстав для його задоволення не встановлено. 
З урахуванням зазначеного, суд, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, виходячи із аналізу наведених вище положень законодавства України, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №7369692 від 14.06.2026р. – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сокальський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Т. В. Струс