20.08.2026 Провадження по справі № 2/940/806/26 
Справа № 940/1203/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України 

20 серпня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Косович Т.П.
при секретарі Козуб І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № М30.00609.010994357 від 05.06.2024 року в сумі 168403,99 грн. та судові витрати по справі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2024 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту № М30.00609.010994357, згідно якого відповідачу надано грошові кошти в кредит в сумі 150000 гривень на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 79,99% річних в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у відповідності до умов договору. На виконання умов договору банк свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши ОСОБА_4 кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого станом на 09.06.2026 виникла заборгованість за договором загальною сумою 168403,99 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи встановлено, що 05.06.2024 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту № М30.00609.010994357, згідно якого відповідачу надано грошові кошти в кредит в сумі 150000 гривень на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 79,99% річних в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у відповідності до умов договору. На виконання умов договору банк свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши ОСОБА_4 кредитні кошти, що підтверджується копією платіжної інструкції № 1527073 від 05.06.2024 року та копією виписки по рахунку останнього за період з 05.06.2024 року по 09.06.2026 року, проте відповідач передбачені договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту не виконав, внаслідок чого станом на 09.06.2026 року має заборгованість перед банком загальною сумою 168403,99 грн., в тому числі 101424,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 66979,75 грн. – заборгованість за відсотками, що підтверджується наданою банком довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № М30.00609.010994357 від 05.06.2024 року станом на 09.06.2026 року.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Із дослідженого судом кредитного договору № М30.00609.010994357 від 05.06.2024 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 , встановлено, що останній укладений в письмовій формі та зі сторони споживача підписано власноручним підписом.
Отже, підписання кредитного договору № М30.00609.010994357 від 05.06.2024 року свідчить про те, що ОСОБА_5 всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.
Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем порушено умовикредитного договору № М30.00609.010994357 від 05.06.2024 року, укладеного між ним та АТ «Ідея Банк», та не виконано взятих на себе зобов`язань.
Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 9976934 від 26.06.2026 року, а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 264-268, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 525-527, 530, 610, 625, 629, 1054 ЦК України, суд
ухвалив: 
Позовні вимоги акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Ідея Банк», код ЄДРПОУ 19390819, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, рахунок НОМЕР_2 , МФО 336310, - 168403 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста три) гривні 99 копійок заборгованості за договором кредиту № М30.00609.010994357 від 05.06.2024 року та 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович