Справа № 606/960/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне)
07 вересня 2026 року м.Теребовля 
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Мельник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (далі - ТОВ «ФК «Позика») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 81836074 від 25.12.2021 у розмірі 10650,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 25.12.2021 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 81836074, умовами якого встановлено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, плановості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього, та в Правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Згідно умов договору відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 3000 гривень.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений Договір факторингу № 01092025/1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 81836074 від 25.12.2021. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Позика» складає 10650,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн; заборгованість за відсотками 7650,00 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість та судові витрати.
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29.05.2026, відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.07.2026, яке було відкладено на 07.09.2026 у зв`язку з неявкою відповідача.
Представник позивача ТОВ «ФК «Позика» в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила.
Тому суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 25.12.2021 між TOB «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 81836074, який підписано сторонами за допомогою електронного підпису.
Товариство надає кредит Клієнту у розмірі 3000 грн з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, передбачені цим Договором у строки та на умовах даного Договору. ( п. 3.1 Договору)
Згідно п.3.2 Договору, сторони визначили, що за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3 %, яка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2 цього Договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою Клієнта. При цьому, клієнт може скористатись пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п 3.2.1, 3.2.2 п.3.2 цього Договору (пільговий період 30 календарних днів з 25.12.2021 по 24.01.2022 пільгова процентна ставка 2,5 % , 60 календарних днів з 25.01.2022 по 25.03.2022 стандартна процентна ставка 3 %.
У п.4.2 вказано, що клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 25.03.2022 (строк кредитування).
Відповідно до п.13.2 Договору, Цей договір укладений в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно з довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 акцептувала пропозицію ТОВ «ФК «ІРБІС», підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором, таким чином визнаючи та погоджуючись на запропоновані їй умови отримання та користування кредитними коштами.
Згідно інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3152_251024120214 від 24.10.2025, 25.12.2021 о 00:57:18 відбулося успішне перерахування коштів 3000 грн на карту НОМЕР_1 , номер транзакції в системі в системі iPay.ua 127440259.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 81836074 від 25.12.2021, за користування кредитом відповідачу нараховано проценти в загальному розмірі 7650,00 грн у межах строку кредитування, визначеного п. 4.2 Договору. 
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений Договір факторингу № 01092025/1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 81836074 від 25.12.2021.
Таким чином, згідно договору факторингу № 01092025/1 від 01.09.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 81836074 від 25.12.2021.
При вирішенні даного спору суд застосовує наступні правові норми.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як слідує зі змісту частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Частинами першою та другою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
З кредитного договору, укладеного між ТОВ «ФК «Ірбіс» та відповідачем, вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Водночас суд перевіряє не лише факт укладення кредитного договору та погодження процентної ставки, а й відповідність нарахованих процентів умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно з умовами договору, процентна ставка становить 2,5 % на день протягом пільгового періоду та 3 % на день протягом наступного стандартного періоду. Відповідно до наданого розрахунку, проценти нараховано у розмірі 2250,00 грн (30 ? 75,00 грн) та 5400,00 грн (60 ? 90,00 грн), що разом становить 7650,00 грн.
Суд, виходячи з умов кредитного договору, погоджується з нарахованою позивачем сумою заборгованості за відсотками у розмірі 7650,00 грн та вважає її правомірною.
Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у доведеному розмірі 10650,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 7650,00 грн. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Щодо вимоги у позовній заяві представника позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 5 500,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя статті 133 ЦПК України).
Позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02 січня 2026 року, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (далі - ТОВ «ФК «ПОЗИКА» або Клієнт) в особі Директора Міньковської Анастасії Володимирівни та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ Горобей Русланою Геннадіївною (далі — ФОП або Виконавець), згідно з умовами п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.
Додатковою угодою №81836074 до договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 до вищезгаданого договору його сторони внесли зміни, згідно з якими Виконавець зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 .
Згідно із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Горобей Р.Г., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості та Актом надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 08.05.2026, ФОП ОСОБА_2 надала Клієнту такі послуги: 1) письмова консультація Клієнта щодо спірних правовідносин тривалістю 0,5 год вартістю 500,00 грн; 2) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «ПОЗИКА тривалістю 1 год вартістю 1500,00 грн; 3) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи тривалістю 2 год вартістю 3000,00 грн; 4) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) тривалістю 0,5 год вартістю 500,00 грн. Всього надано послуг на суму 5500,00 грн.
В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю Горобей Р.Г.
Відповідно до п.п.1-3 ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:
1) довіреністю;
2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";
3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Однак матеріали справи не містять жодного з перерахованих вище документів, які б підтверджували повноваження саме адвоката Горобей Р.Г. як представника позивача у вказаній цивільній справі.
Натомість матеріали справи містять вищевказаний договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт, а також акт надання послуг, з яких вбачається, що надані послуги з правової допомоги були здійсненні саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, у малозначній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом.
Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).
Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.
Такі висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (14-44цс21).
За таких обставин суд приходить до висновку про неможливість стягнення витрат на правничу допомогу з відповіда на користь позивача.
З урахуванням вимог частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 12,13,76,141,258-259,263-265,272,273,279,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» заборгованість за кредитним договором № 81836074 від 25.12.2021 у розмірі 10650 (десять тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 коп., з яких 3000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7650,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» сплачений судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Копію даного рішення направити позивачу та відповідачу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська обл., ЄДРПОУ: 39493634;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено 07.09.2026.

Суддя А.В.Мельник