Справа № 950/1857/26
Номер провадження 3/950/792/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В., 
розглянувши матеріали справ № 950/1857/26, провадження № 3/950/792/26, та № 950/1858/26, провадження № 3/950/793/26, які надійшли з відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за частиною першою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
25 червня 2026 року до Лебединського районного суду Сумської області надійшли два адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 . Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 696466 від 18 червня 2026 року йому ставиться у вину порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 696477 від 18 червня 2026 року його дії кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 КУпАП. Частина друга статті 36 КУпАП прямо передбачає випадок, коли справи про кілька адміністративних правопорушень одночасно розглядаються одним і тим самим органом або посадовою особою, та встановлює єдине правило визначення стягнення. З огляду на це, а також з урахуванням завдань провадження, визначених статтею 245 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність об`єднати справи № 950/1857/26 і № 950/1858/26 в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 950/1857/26, провадження № 3/950/792/26.
Судом встановлено, що 18 червня 2026 року о 15 годині 58 хвилин на автомобільній дорозі Т-19-06 поблизу м. Лебедина Сумської області ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Kadett, державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час спілкування поліцейськими у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагували на світло, блідість обличчя та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.
Того самого часу і в тому самому місці ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та вчинив таке порушення повторно протягом року.
Письмових пояснень або заперечень щодо обставин, зафіксованих у протоколах, ОСОБА_1 суду не подав. У протоколах містяться відомості про роз`яснення йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також відомості про фіксацію події технічним засобом відеозапису № 2433.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.
За приписами статті 280 КУпАП орган або посадова особа при розгляді справи зобов`язані з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП визначає доказами будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган або посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями осіб, показаннями технічних приладів і засобів, що мають функції фото- і відеозапису, а також іншими документами. Згідно зі статтею 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи протокол серії ЕПР1 № 696466, суд враховує, що він складений уповноваженою службовою особою, містить дату, час і місце події, дані про водія та транспортний засіб, конкретний опис ознак наркотичного сп`яніння, зміст пропозиції пройти медичний огляд, відомості про відмову від такого огляду, посилання на пункт 2.5 Правил дорожнього руху та правильну кваліфікацію за частиною першою статті 130 КУпАП. Відомості протоколу є послідовними та узгоджуються з рапортом старшого інспектора-чергового ОСОБА_2 , в якому зафіксовано обставини виявлення та припинення події.
Оцінюючи протокол серії ЕПР1 № 696477, суд установив, що він також складений уповноваженою особою, містить тотожні відомості про час, місце, водія й автомобіль та окремо фіксує керування транспортним засобом особою, позбавленою такого права, повторно протягом року. Цей протокол узгоджується з довідкою інформаційної підсистеми Національної поліції, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 7341379 та копією постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року.
Довідкою з інформаційної підсистеми «ГСЦ Посвідчення водія» підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 було видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 для керування транспортними засобами категорій B і C, статус посвідчення зазначено як «вилучений». Цей документ підтверджує особу водія, наявність у нього відповідних категорій у минулому та фактичне вилучення посвідчення у зв`язку із застосованим позбавленням права керування.
Постановою серії ЕНА № 7341379 від 9 червня 2026 року встановлено, що 5 червня 2026 року ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем ЗАЗ Lanos та був притягнутий до відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП із накладенням штрафу в сумі 20400 грн. Зазначений документ підтверджує попереднє вчинення ним порушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП.
Копією постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року у справі № 588/211/24 підтверджено, що ОСОБА_1 було визнано винуватим за частиною п`ятою статті 126 та частиною другою статті 130 КУпАП. На підставі статті 36 КУпАП на нього накладено штраф у розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі частини третьої статті 30 КУпАП до цього стягнення приєднано невідбуту частину попереднього позбавлення права керування та остаточно визначено строк 11 років 8 місяців 5 днів.
Суд оцінює зазначену судову постанову як належний і допустимий доказ того, що на час події 18 червня 2026 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, строк такого стягнення не закінчився, а отже він усвідомлював відсутність у нього права керувати автомобілем.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння є, зокрема, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Отже, ознаки, зафіксовані у протоколі ЕПР1 № 696466, прямо передбачені нормативним актом та були достатньою законною підставою для направлення водія до закладу охорони здоров`я.
За частиною другою статті 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису долучаються до протоколу. Оскільки йшлося про ознаки саме наркотичного сп`яніння, огляд мав проводитися в закладі охорони здоров`я. У протоколах зазначено технічний засіб відеозапису № 2433, що узгоджується з установленою законом процедурою фіксації.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП охоплює не лише керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а й відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Для закінченого складу правопорушення у формі відмови не вимагається доведення фактичного перебування водія у стані сп`яніння. Достатньо встановити факт керування, наявність передбачених Інструкцією ознак, законну вимогу пройти огляд та свідому відмову водія від нього.
У цій справі всі зазначені елементи підтверджені взаємопов`язаними документами. ОСОБА_1 керував автомобілем; поліцейський зафіксував три конкретні нормативно визначені ознаки наркотичного сп`яніння; водію було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я; від огляду він відмовився. Тому суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.
Частина четверта статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Частина п`ята цієї статті встановлює підвищену відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою, третьою або четвертою статті 126 КУпАП.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем Opel Kadett 18 червня 2026 року зафіксований в обох протоколах та рапорті. Факт чинного позбавлення права керування підтверджений постановою суду від 24 грудня 2024 року, довідкою інформаційної підсистеми про вилучення посвідчення та постановою серії ЕНА № 7341379. Повторність підтверджується тим, що до нової події ОСОБА_1 вже вчинив порушення, передбачене частиною четвертою статті 126 КУпАП, а також продовжував відбувати раніше накладене стягнення у виді позбавлення права керування.
Відповідно до статті 39 КУпАП особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, лише якщо протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинить нового адміністративного правопорушення. Оскільки виконання попереднього позбавлення права керування на час нової події не закінчилося, правові наслідки попереднього притягнення зберігалися.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Підхід суду відповідає стандартам доказування, сформульованим у практиці Європейського суду з прав людини. У рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року Суд зазначив, що доведеність може випливати із сукупності достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або неспростованих презумпцій факту. У справі «Figurka проти України» (заява № 28232/22) Європейський суд з прав людини розглядав провадження саме за частиною першою статті 130 КУпАП у зв`язку з відмовою водія від огляду та виходив із необхідності оцінки письмових матеріалів і технічної фіксації події з дотриманням гарантій статті 6 Конвенції.
Суд не встановив суперечностей між доказами, які б стосувалися істотних обставин події, особи водія, транспортного засобу, факту позбавлення права керування, ознак сп`яніння або відмови від огляду. Даних про фальсифікацію протоколів, заінтересованість поліцейського чи іншу причину вважати зафіксовані відомості недостовірними матеріали не містять.
Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, які посягають на безпеку дорожнього руху, особу порушника, систематичність його протиправної поведінки, попередні притягнення до адміністративної відповідальності та те, що тривале позбавлення права керування не утримало його від нового керування транспортним засобом.
Обставин, що пом`якшують відповідальність у розумінні статті 34 КУпАП, судом не встановлено. Вчинення нового однорідного правопорушення під час виконання раніше накладеного стягнення характеризує поведінку ОСОБА_1 негативно та підлягає врахуванню при визначенні строку додаткового стягнення.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
За частиною другою статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом або посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Більш серйозним у цій справі є правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Відомостей, які підтверджують належність автомобіля Opel Kadett, номерний знак НОМЕР_2 , на праві приватної власності ОСОБА_1 , матеріали не містять. У протоколах у графі про належність транспортного засобу зазначено лише слово «власник», без ідентифікації такої особи. Оскільки оплатне вилучення за своєю правовою природою можливе щодо майна, яке перебуває у приватній власності порушника, підстав для застосування цього додаткового стягнення немає.
З огляду на наведене суд вважає необхідним на підставі частини другої статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП у виді штрафу 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на мінімальний передбачений законом строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Таке стягнення є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим правопорушенням.
Разом із тим частина третя статті 30 КУпАП встановлює, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою статті 30 КУпАП.
Попередньою постановою від 24 грудня 2024 року остаточний строк позбавлення права керування ОСОБА_1 визначено у 11 років 8 місяців 5 днів. Станом на 27 липня 2026 року відбуто 1 рік 7 місяців 3 дні цього строку, невідбута частина становить 10 років 1 місяць 2 дні. Приєднавши зазначену невідбуту частину до нового стягнення на строк 5 років, суд остаточно визначає позбавлення права керування транспортними засобами на строк 15 років 1 місяць 2 дні.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення. Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка збору встановлена у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року встановлено у розмірі 3328 грн, тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 30, 33, 36, 39, 40-1, 126, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 321 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати справу № 950/1857/26, провадження № 3/950/792/26, та справу № 950/1858/26, провадження № 3/950/793/26, в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 950/1857/26, провадження № 3/950/792/26.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі частини другої статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф підлягає сплаті на користь держави до державного бюджету: отримувач коштів ГУК Сум.обл/Сумська обл/21081300; код отримувача за ЄДРПОУ 37970404; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA628999980313090149000018001; код класифікації доходів бюджету 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 665,60 грн (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у зазначений строк, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, що становить 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн 00 коп., та витрати на облік правопорушень.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або потерпілим до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:       Роман БАКЛАНОВ