17.08.2026 
Єдиний унікальний № 371/1416/26 
провадження № 3/371/369/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/1416/26
Провадження 3/371/369/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця перебування: квартира під номером АДРЕСА_1 , працює оператором ММЗ «Легко», 

за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

За обставинами адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання передбачених статтею 150 СК України батьківських обов`язків щодо його виховання, у зв’язку з чим ОСОБА_2 , 23 липня 2026 року о 10 годині 53 хвилини повідомив про нещасний випадок, якого насправді не було, своїми діями здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнала та повідомила, що того дня перебувала вдома. Її малолітній син ОСОБА_3 пішов на вулицю гратися з друзями, взявши із собою свій мобільний телефон. Без відома хлопчик подзвонив на спеціальну лінію «102» та повідомив, що втопилася дитина, хоча насправді такого не було. Чому він так вчинив пояснити не може, раніше син таких дій не вчиняв. Зазначила, що добре виховує та доглядає сина, застосує заходи для недопущення таких ситуацій надалі.

У відповідності до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 вказаного Закону встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

У разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Диспозиція, сформульована в частині першій статті 184 КУпАП, є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. 

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухилилась зазначена особа, їх зміст і в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Обов’язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у статті 150 СК України. 

На підставі частин другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов’язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов’язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім’ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Встановлено, що ОСОБА_1 має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До протоколу про адміністративне правопорушення додана копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не в повній мірі виконала батьківські обов`язки щодо виховання сина, у зв’язку з чим малолітній ОСОБА_2 , будучи без нагляду батьків, 23 липня 2026 року о 10 годині 53 хвилини здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

В діях ОСОБА_1 , що виразились в її ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього ОСОБА_2 , є склад адміністративного правопорушення. 

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 977555 від 23 липня 2026 року, рапорту старшого інспектора чергового ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області №3365 від 23 липня 2026 року, поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Відповідальність за вчинене правопорушення настає за частиною першою статті 184 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, той факт, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення вперше, вважаю, що до неї необхідно застосувати стягнення у виді попередження, яке є найбільш м’яким видом адміністративного стягненнята має  виховно-превентивний характер. 

Такий вид стягнення зможе здійснити виховний вплив на матір та попередити скоєння протиправних дій у майбутньому.

Керуючись статтями 33-35, частиною першою статті 184, статтями 245, 280, частиною першою статті 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред’явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя           Л.О. Капшук