Справа № 739/692/26
Провадження № 2/739/522/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року         м. Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої – судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря – Головня І.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача – адвокатом Марусом Ігорем Єгоровичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чрнігівської області про визнання в порядку спадкування права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до характеристик зазначених в технічному паспорті №ТІ01:0077-6948-8025-3939 від 31.03.2026 року. 
Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_3 . За життя, в 1960 році ОСОБА_3 побудував будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований за спадкодавцем в погосподарські книзі виконавчого комітету Шептаківської сільської ради. Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняв належним чином- тобто подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. До спадкового майна померлого увійшов будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Новгород-Сіверської міської ради, про наявність його реєстрації в книзі погосподарського обліку. Після того, як позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини на житловий будинок, то йому було повідомлено про неможливість такого оформлення у нотаріальному порядку, у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ. З огляду на це позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права власності.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились, але представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. 
Представник відповідача – Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. у судове засідання також не з`явився, при цьому подав заяву з проханням справу розглядати без участі представника відповідача, так як міська рада визнає позов у повному обсязі, та не заперечує проти його задоволення. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.           Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шептаки Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с.11). 
Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 від 18.03.1964 року (а.с.6). 
Згідно копії довідки старости сіл Шептаки, Клевин, Кролевець-Слобідка, Узруй Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №33-17/80 від 14.04.2026 року, згідно погосподарської книги №5 Шептаківської сільської Ради народних депутатів за 1985 рік, відповідно до особового рахунку № НОМЕР_2 (по земельній шнуровій книзі №168, згідно погосподарської книги №5 Шептаківської сільської Ради народних депутатів за 1986-1990 р.р. відповідно до особового рахунку № НОМЕР_3 ; згідно по- господарської книги №8 Шептаківської сільської Ради народних депутатів на 1991-1992 р.р. відповідно до особового рахунку № НОМЕР_4 (по земельнокадастровій книзі №364) власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с.4). 
Відповідно до копії технічного паспорту №ТІ01:0077-6948-8025-3939 від 31.03.2026 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 розташований будинок літера «А-1», 1960 року спорудження, загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 49,0 кв.м., веранда, літера «а», площею 27,3 кв.м.; сарай літера «Б», 1960 року спорудження, площею 70,0 кв.м.; баня літера «В», 1960 року спорудження, площею 15,4 кв.м.; погріб літера «Г», 1960 року спорудження, площею 9,3 кв.м.; літня кухня, літера «Д», 1960 року спорудження, площею 36,6 кв.м.; погріб літера «Е», 1960 року спорудження, площею 11,6 кв.м. (а.с.12-15).  Вартість даного домоволодіння відповідно до висновку про вартість майна становить 80 000 грн.00 коп. (а.с.5).          Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_3 , останнім зареєстроване не було.
Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.  
До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.
За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Таким чином, випискою із погосподарської книги підтверджується право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .   Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик Альони Леонідівни №163/01-16 від 21.04.2026 року, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа №2/2025 за заявою ОСОБА_1 . Інші спадкоємці по справі відсутні (а.с.6).     Отже, позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину свого батька ОСОБА_3 в силу положень статей 1218, 1220, 1261, 1269 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та є його єдиним спадкоємицем за законом. 
Таким чином, після смерті ОСОБА_3 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця за законом, тобто до позивача ОСОБА_1 . 
Проте, згідно повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. №163/01-16 від 21.04.2026 року, видати свідоцтво про право на спадщину на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем не надані, тому питання щодо оформлення права на зазначене майно має вирішуватися у судовому порядку (а.с.6).
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
За таких обставин, враховуючи, що позивач набув право власності на житловий будинок, який належав ОСОБА_3 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за ним у порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.   Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.   Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі – житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261, 1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83, 200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача – адвокатом Марусом Ігорем Єгоровичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до характеристик зазначених в технічному паспорті №ТІ01:0077-6948-8025-3939 від 31.03.2026 року. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.         Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Суддя О.О.Кочура