Справа № 462/7027/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

02 вересня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 місце праці: керівник ПП “Віксанік”, юридична адреса: м. Львів, вул. Городоцька, 367-А. 

за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 , будучи керівником ПП “Віксанік”, юридична адреса м. Львів, вул. Городоцька, 367-А, допустив несвоєчасне подання платіжних доручень щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2025 рік, задекларованого в декларації від 27.01.2026 № 9344741781, граничний термін сплати був 12.03.2026, а фактично погашено 12.06.2026, чим порушено п. 57.1, ст. 57 Податкового кодексу України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. 
У суд  ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено, хоча судом вживались заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом надсилання за адресою місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності рекомендованою кореспонденцією судових повісток, однак як вбачається із конверту, який повернувся на адресу суду неврученим адресату та трекінгу поштового відправлення з офіційного вебсайту Укрпошта, судова кореспонденція, яка скеровувалась судом ОСОБА_1 повернута на адресу суду без вручення адресату у зв`язку із «відсутністю адресата за вказаною адресою». За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, відтак із врахуванням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  ОСОБА_1 , на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 2704/13-01-04-0773/33753607 від 04.08.2026, згідно з якого вбачається, що  ОСОБА_1 надав пояснення про причину невчасної сплати, а саме відсутність коштів на рахунку, актом про результати камеральної перервірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 03.08.2026 № 34353/13-01-04-07-08/33753607.
Аналізуючи докази у вказаній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, доведена повністю.
Відтак, із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із встановленими обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесять п`ять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1  на користь держави 665,60 гривень судового збору.
Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б.М.Гедз
З оригіналом згідно. Оригінал постанови знаходиться у справі № 462/7027/26
Суддя: Б.М.Гедз