Провадження: 2-а/484/70/26
Справа: 484/3496/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Коваленко Н.А.,
за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
УСТАНОВИВ:
04.06.2026 представник позивача - адвокат Доров А.О. звернулася до суду з адміністративним позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони Українипро скасування постанови про адміністративне правопорушення №487 від 20.04.2026, про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17000 грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №487 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. У постанові зазначено, що 03.04.2026 року о 19 год 05 хв. під час дій особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_3 , співробітниками поліції був доставлений громадянин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення звірки облікових даних було виявлено вчинене ним адміністративне правопорушення , а саме відповідно до абз. 4 п. 69 Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить 1 рік, отже гр. ОСОБА_1 своєчасно не пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного РТЦК та СП, ОСОБА_1 не виконував правила військового обліку, встановлені законодавством, чим порушив вимоги п. З ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Зазначає, що позивач з вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 06.04.2026 року за результатами проходження ВЛК, встановлено, що позивач потребує стаціонарного обстеження з подальшим переглядом ВЛК, тобто станом на дату винесення постанови від 20.04.2026 року процедура проходження військово-лікарської не була завершена.
Крім того, представник позивача просив поновити процесуальний строк на оскарження постанови, в обгрунтування зазначив, що про постанову офіційно позивач дізнався лише після того, як надійшла відповідь на адвокатський запит, а саме 25.05.2026.
Ухвалою судді від 05.06.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали, на підставі яких  ОСОБА_1  було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
02.07.2026 представником ІНФОРМАЦІЯ_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що  ОСОБА_1 не пройшов ВЛК у визначений законом термін, як того вимагає Постанова Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 та наказ МОУ № 402 від 14.08.2008. Громадяни зобов`язані самостійно звернутися з метою отримання направлення в військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, проте доказів того, що позивач з 03.04.2025 по день складання протоколу звертався, не надано. Крім того, повністю заперечує проти поновлення строку на оскарження, вважає причину пропуску не поважною.
08.07.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вважає відзив відповідача формальним та необгрунтований, а викладені доводи в відзиві не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися про дату та час розгляду справи належним чином.
Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.
В судовому засіданні 10.07.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 14.07.2026.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вказує представник позивача позивач про наявність постанови офіційно позивач дізнався лише після того, як надійшла відповідь на адвокатський запит, а саме 25.05.2026, тому вважає, що строк на звернення до суду з позовом, пропущено з поважних причин.
Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
З огляду на викладене, керуючись принципом верховенства права, суд при вирішенні питання про дотримання позивачем строку звернення до суду усі сумніви щодо початку перебігу такого строку трактує на користь позивача та доходить висновку, що пропущений строк підлягає поновленню.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Судом встановлено, що 20 квітня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №487, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. У постанові зазначено, що 03.04.2026 року о 19 год 05 хв. під час дій особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітниками поліції був доставлений громадянин, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення звірки облікових даних було виявлено вчинене ним адміністративне правопорушення, а саме відповідно до абз. 4 п. 69 Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік, отже гр. ОСОБА_1 своєчасно не пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного РТЦК та СП, ОСОБА_1 не виконував правила військового обліку, встановлені законодавством, чим порушив вимоги п. З ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.
Так, відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст.235 КУпАП).
Таким чином, з 24.02.2022 року в Україні діє особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення мене до адміністративної відповідальності.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військоволікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №.
Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Аналізуючи вищенаведені норми, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.
Отже проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.
Разом з тим, діючим законодавством визначено процедуру направлення військовозобов`язаного на проходження ВЛК, яка повинна бути дотримана уповноваженими органами та посадовими особами.
Згідно п. 74, 74-1, 74-2, 74-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване відповідно до пунктів 74-1 та 74-3 цього Порядку, повинно містити таку інформацію: реєстраційний номер та дату направлення, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дату народження особи, яка направляється на військоволікарську комісію для проходження медичного огляду, мету та дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу. За бажанням військовозобов`язаних та резервістів такі направлення надсилаються в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службупід час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.
Відповідно до положень п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.
Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не вручалась повістка для виклику на медичний огляд, направлення на медичну комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації в особливий період
Крім того позивач не був раніше визнаний обмежено придатним до військової служби та не подавав запит засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста щодо проходження ВЛК у відповідності до п. 74-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.
Вказана обставина відповідачем будь-яким чином не спростована, а саме не надано доказів того, що ОСОБА_1 раніше проходив медичний огляд та отримував довідку з висновком щодо придатності та, що строк такої довідки вже сплив.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Однак, як вбачається з матеріалів справи та наданого відповідачем відзиву, останнім не доведено у встановленому законом порядку правомірності свого рішення, а саме щодо винесення постанови № 487 від 20.04.2026.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищезазначене, доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення не спростовано відповідачем та наявними матеріалами справи, а його вина не доведена належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, в зв`язку із чим суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, адміністративне стягнення накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, а тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 665,60 грн, які підлягають з стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 284, 293 КУпАП України, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 46, 77, 90, 242 246, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №487 від 20.04.2026 року.
Адміністративний позов - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №487 від 20.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 14.07.2026 року.

Суддя         Н.А. Коваленко