Справа № 635/8933/25
Провадження № 3/635/134/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року         смт Покотилівка 
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Савченка Д.М.,
секретар судового засідання Устіч О.Л.,
за участю захисника особи, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення,- адвоката Лихачової М.Б., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
20.09.2025 о 10 год. 45 хв. в м.Мерефа, вул.Дніпровська, 293, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло порушення мови неприрода блідість, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» в м.Харків, вул.Ахієзерів, 18а, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Лихачова М.Б, просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування клопотання зазначила, наступне. 
1.Жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в провадженні про адміністративне правопорушення не міститься, в тому числі, і в фрагментах відеозаписів із нагрудного
відеореєстратора.
Аналізуючи відеозаписи з нагрудного відеореєстратора, слід зазначити, що на них зафіксовано зупинку транспортного засобу (номерний знак на відеозаписах не зафіксовано), після чого до припаркованого транспортного засобу, який не перебуває у стані руху підходить працівник поліції. Таким чином, не вбачається жодного беззаперечного зв`язку між особою, що перебувала за кермом, та ОСОБА_1 . У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм, обов`язку щодо проходження вказаного огляду в нього не було.
2.Звернула увагу, що про статус військовослужбовця ОСОБА_1 повідомив працівників поліції відразу. Вказаний факт зафіксовано в матеріалах відеозаписів в 10.46 год., а так, огляд повинен був проводитись посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
3.Всупереч вказаним вимогам, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №459500 від 20 вересня 2025 року не зазначено жодних додатків із конкретною ідентифікацією документів, що унеможливлює перевірку їх змісту та автентичності. У тексті зазначено лише загальні формулювання: “направлення”, “рапорт” тощо, без конкретизації.
Таким чином, протокол фактично не містить жодних чітко визначених доказів, які б підтверджували викладені в ньому обставини, що є істотним порушенням вимог Інструкції.
Більше того, зазначений в додатках до протоколу рапорт відсутній в матеріалах справи, переданих до суду.
4.З фрагментів відеозаписів з нагрудного відеореєстратора, який містяться в матеріалах справи, вбачається, що працівник поліції тільки частково роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП. 
Представник поліції не надав ОСОБА_1 можливість ознайомитися із складеним протоколом, а тільки вказав місця, в яких потрібно підписати. В фрагментах відеозаписів, долучених до матеріалів справи, відсутня фіксація ознайомлення ОСОБА_1 з складеним протоколом. Крім цього, не зафіксовано те, що ОСОБА_1 отримав копію протоколу.
ОСОБА_1 не надали право на правову допомогу адвоката.
5.З аналізу фрагментів відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції жодної підстави для зупинки транспортного засобу так і не називає.
6.Колір обличчя ОСОБА_1 був природним, без почервоніння чи неприродної блідості.
Більше того, працівники поліції не перевіряли належним чином реагування зіниць ОСОБА_1 на світло для виявлення цієї ознаки нібито наркотичного сп`яніння.
З урахуванням відсутності об`єктивних доказів встановлення та наявності в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння - підстав згідно Інструкції №1452/735, для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не було, відтак такий потрібно вважати недійсним.
7. Наявний в матеріалах справи рапорт не може бути взятий судом до уваги як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 , оскільки рапорт же є внутрішнім службовим документом, який фіксує суб`єктивну оцінку поліцейського і не є первинним чи незалежним доказом фактичних обставин справи.
8.О 11:02 працівник поліції самостійно повідомляє на відео про те, що “зараз буде зроблено перерву у відеозаписі”. Така дія прямо суперечить вимогам пунктів 2 та 5 Інструкції №1026, відповідно до яких відеозапис повинен здійснюватися безперервно від початку до завершення виконання службових обов`язків. Сам факт повідомлення про «перерву у відеозаписі» свідчить про свідоме припинення фіксації, що може вказувати на вибіркове документування подій та спотворення їх хронології.
9. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №459500 від 20 вересня 2025 року не підтверджені належними та допустимими доказами, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №459500 від 20.09.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2025; відеозаписом; письмовими поясненнями  ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що суб`єктом вказаного правопорушення є саме водії транспортних засобів, які відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України керують ними, маючи посвідчення водія відповідної категорії, або які навчають керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
На оглянутому в судовому засіданні відеозаписі зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Крім того, відеозаписом підтверджується відмова ОСОБА_1 , проти огляд на стан наркотичного сп`яніння (час 10.48) в закладі охорони здоров`я.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Тобто під час виконання своїх повноважень працівники поліції керуються виключно нормами чинного законодавства і не можуть виходити за їх межі, вчиняючи дії не передбачені законодавством. Зокрема, нормами законодавства не передбачено, щоб поліцейські, роз`яснювали водію право самостійно пройти огляд на стан сп`яніння, прогнозували результати огляду та вчиняти інші дії, які можуть спровокувати водія відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.
Суд зазначає, що відповідні ознаки наркотичного сп`яніння зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
У суду відсутні підстави вважати, що долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на фіксування процедури огляду на нагрудний відеореєстратор 113057280/84, а на самому відеозаписі зафіксовано як рух транспортного засобу так і відмова ОСОБА_1 від проведення огляду.
Як убачається з відеозапису, зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відбулась на блокпосту.
Постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1455 затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан».
Відповідно доп.п.1)п.20вказаного порядку, заходи з контролю в`їзду/виїзду включають на блокпостах: перевірку документів,що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар); затримання осіб,транспортних засобів,вантажу (товару),проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів; тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб.
Таким чином, співробітники поліції мали правові підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .
Щодо заперечення сторони захисту про складання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним суб`єктом суд зазначає наступне.
Передбачений ч. 2 ст. 266-1 КУпАП окремий порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, стосується тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В той час, як у даній справі відсутні будь які відомості, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби.
При цьому, суд також визнає, що передбачений ч. 3 ст. 266-1 КУпАП окремий порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння стосується, лише осіб з відповідним статусом, які безпосередньо перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В той час, дії ОСОБА_1 , у даній справі, не охоплюється диспозицією вказаної норми.
Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини на території військової частини або об`єктів, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП, а не за ст. 130 КУпАП.
При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.
Факт перебування ОСОБА_1 у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.
Таким чином, твердження захисту, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтується на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.
На думку суду, особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, правильно кваліфіковано дії  ОСОБА_1 за п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме як відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції,та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином, проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу Інструкцією не передбачається.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Інші зауваження сторони захисту, зокрема не роз`яснення прав ОСОБА_1 , заслуговують на увагу, водночас, не можуть спростувати висновок суду щодо винності  ОСОБА_1 .
Згідно з ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
Відповідно до ст.35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також ступінь його вини.
Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Дудко І., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України серії НОМЕР_3 від 10.04.2054. 
Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Від сплати судового збору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 248, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Штраф повинен бути сплачений за реквізитами: Протокол серія ЕПР1 №459500; Отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; Код класифікації доходів бюджету 21081300; Код за ЄДРПОУ 37874947; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA168999980313020149000020001.
Від сплати судового збору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови 21.07.2026.

Суддя Д.М. Савченко