Справа № 444/1021/26
Провадження № 2/444/1257/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Ясиновський Р. Б.
за участі секретаря судового засідання Стець М.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на квартиру, в тому числі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ : 

Позивачі звернулися в суд із позовом до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, в якій просять:
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
визнати за ОСОБА_2 право власності 2/7 частини квартири АДРЕСА_1 , в тому числі 1/7 частина згаданої вище квартир в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 
визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Куликівської селищної ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Позовних вимог не заперечують, визнають такі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечила.
Крім того нотаріусом на виконання вимог ухвали суду надіслано на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи  № 186/2025, яка заведена після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 .
Після смерті ОСОБА_7 залишилося наступне спадкове майно 1/7 частина квартири АДРЕСА_1 , що стверджується випискою з погосподарської книги від 24.12.2020 № 02-19\860, довідкою від 22.09.2025 № 171.
Спадщину після ОСОБА_7 прийняла його донька ОСОБА_2 , яка подала заяву до нотаріальної контори.
ОСОБА_8 являється донькою ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про її народження.
ОСОБА_8 змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 . 
Відповідно до виписки з погосподарської книги від 24.12.2020 № 20-19/860 вбачається, що по господарству в с. Смереків особовий рахунок № НОМЕР_2 , тип двору колгоспний, членами двору станом на 15.04.1991 були: голова двору - ОСОБА_7 , члени двору ОСОБА_1 , 1957 р.н. - дружина; ОСОБА_4 1978 р.н. - син; ОСОБА_3 1980 р.н. - син; ОСОБА_5 1988 р.н.- син; ОСОБА_8 1988 р.н. - дочка; ОСОБА_10 1988 р.н.
ОСОБА_10 змінила своє прізвище на « ОСОБА_11 » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 .
Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
Таким чином, всі вище перелічені особи являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/7.
Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.
Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних. 
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.
Встановлено, що позивач ОСОБА_2 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки її батько такого права належним чином не зареєстрував.
Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. 
Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.
Керуючись ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності 2/7 частини квартири АДРЕСА_1 , в тому числі 1/7 частина згаданої вище квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Позивач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Позивач: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 .
Позивач: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .
Відповідач: Куликівська селищна рада Львівського району Львівської області (місцезнаходження: 80362, Львівська область, Львівський район, смт Куликів, пл. Незалежності, 27, Код ЄДРПОУ: 04371957, E-Mail адреса: kulykiv27@gmail.com)
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області (юридична адреса: вулиця Воїнів УПА, 1, місто Жовква, Львівський (колишній Жовківський) район, Львівська область, 80300, код ЄДРПОУ: 02899469, телефон: 03252 22434, електронна пошта, адреса: info@gv.lv.notary.gov.ua).
Повний текст рішення виготовлено 14.07.2026.

Суддя      Ясиновський Р. Б.